134 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



Hidrazinele substituite cu radicali aciclici reacţionează cu acidul 

 azotos în mod foarte complicat, grupul hidrazinic fiind complet 

 distrus, desvoltându-se azot liber. 



Hidrazinele substituite cu radicali ciclici, din contră, reacţionează 

 net *), dând nitrozoderivaţi labili, cari prin încălzire cu alcalii trec 

 în diazo-imide 2 ). Ex. : 



C ft H,— NH— NH* . HC1 



no .oh C 6 H 5 -N-NH C 

 > NO 



.N 



C 6 H 5 -Nxli + H 2 



Hidrazinele secundare asimetrice dau cu acidul azotos nitroza- 

 mine, desvoltându-se şi protoxid de azot, după reacţiunea : 



(C 6 H 5 ) 2 N.NH 2 -f 2NOOH = (C 6 H 5 ) 2 N— NO + N 2 + 2 H 2 0. 



Dialchilhidrazinele simetrice dau cu acidul azotos aproape net 

 alchilnitritul corespunzător. 



Aril-alchil-hidrazinele simetrice 3 ) şi diarilhidrazinele *) simetrice 

 (hidrazo-derivaţii), reacţionează cu acidul azotos, oxidându-se şi 

 dând azoderivaţii corespunzători,, după reacţiunea : 



R— NH— NH— R' ^1°| R— N=N— R' 



Hidrazinele terţiare dau cu acidul azotos nitrozoderivaţi : 



R_N — NH un nu R— N — N — NO 



NO.OH 



> 



R' R" R' .R" 



Când de acelaş carbon e legat un grup hidrazinic şi un ami- 

 dogen, se obţin cu acidul azotos cicluri azotate. Ex. 5 ) : 



S=C— NH— NH, NO OH HS— C=N. 

 i - no.oh . i ^N 



NH-C 6 H 5 N— N^ 



C 6 H 5 



teniltioseinicarbazidă n-fenil-tetrazol-mercaptan 



») E. FisCHER, An. igo, 89, 93, 158, 181 (1878}. 

 *) Dimroth B. yj, 1032. 



3 ) /5-Benzil-ienil-hidrazina nu dă prin oxidarc un aioderivat, ci benzaldehid-fenil- 

 hidrazonă. 



*) Bakyer, B. 2, 683 (1869).— E. FisCHER, Ann. igo, 181 (1878). 



4 ) Freuno şi Hempel, B. 28, 74. 



