BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 441 



Ca orice oximă, substanţa noastră trebuia să existe în cele două 

 forme stereoizomere sin şi anti : 



II 



H OH 



i i 





C=N 





C=N 





OH 





.C=N 





• <C=N 





hnC >c- 



-OH 



HN\ X C- 



-OH 



C-N 





C-N 





6 





6 





(Forma sin) 





(Forma anti) 





Din cele observate experimental suntem nevoiţi a admite că 

 această substanţă ar avea forma sin când este salificată şi, din 

 contra, ar avea forma anti când este nesaliflcată. 



In adevăr, din oxima salificată cu sodiu sau cu piridină, se trece 

 cu mare uşurinţă la nitril prin încălzire cu anhidridă acetică. Lu- 

 crând la temperaturi mai joase, în prezenţă de piridină, am reuşit 

 chiar să izolăm produsul intermediar al acestei treceri, adică sarea 

 de piridină a acetil-derivatului oximei în forma sin. 



Vom putea deci să reprezentăm reacţiunea prin următoarea 

 schemă : 



H OH H O-CO— CHo 



i i ii 



C=N cu C=N 



L -»j anhidrida ' p 



.^ ^\ acetică \* ^. 



HN<f ^C— OH.CHLN > HN^f ^C— OH:C,H,N 



X-N x C-rT 



ii ii 



O O 



(Sarea de piridiue a sin-acetil-derivatului) 



apoi, prin încălzire, căpătăm reacţia următoare : 



H O-C-OCH, 



C=N C=N 



C=N CH C=N 



H < c _ N ^^OH-C,H s N = L ; QH + HN Cc _ n >C-OH.C 6 H 5 N 



° 6 



(Sarea de piridină a nitrihilui) 



