BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 157 



Formula de constituţie. — Ţinând seamă că am plecat de la 

 substanţa »metildioxitriazina« cu formula aceasta : 



CH 3 CH 3 



C=-N- C=N 



HN\ ^C:0 sau aceasta HNC ^C— OII 



C— NH C— N 



6 6 



şi am tratat-o cu vapori nitroşi, din cari a reacţionat numai N 2 3 , 

 adică acidul azotos în soluţie, cum vom dovedi mai la vale ; ţinând 

 seamă şi de datele analitice, precum şi de derivaţii obţinuţi, con- 

 chidem că substanţa obţinută nu poate fi alta decât aceasta : 



HC=NOH 



C=N 

 HN\ ^C— OH 



C— N 







obţinută prin reacţiunea acidului azotos asupra metilului legat de 

 nucleul triazinic. Este, prin urmare o oximă corespunzătoare me- 

 tildioxitriazinei, care sar putea numi «Dioxi-triazil-formaldoxima. 

 Rezultatele analitice concordă destul de bine cu datele calculate 

 pentru formula de mai sus : 



Găsit Calculat 



C°/ . • . 29,94 şi 29,71 şi 30,21 3'<>,75 



N°/ . • • 35?97 Şi 3 6 ,i6 şi 35,93 35,91 



H°/ . . . 4,35 (?) 2,88 şi 2,97 2,57 



Pierderea la dozarea carbonului de 0,5 — 1 °/ trebuie să o ex- 

 plicăm prin formarea de produşi volatili hidrocarbonaţi cari nu 

 sunt arşi complet. De altfel şi Metildioxitriazina, cum a observat 

 Dr. Ostrogovich în lucrările sale, se comportă la combustie în mod 

 analog. 



Probă că reacţiunea a fost produsă numai de acidul azotos 

 iar nu şi de alţi oxizi aflaţi în prezenţă 



Făcând să barboteze timp de o oră în soluţia apoasă de metil- 

 dioxitriazina, gazul NO curat, preparat din o parte IK-f-2 părţi 

 N0 2 K şi acid sulfuric diluat ( 1 : 1 ), afarăde contactul aerului, în cu- 

 rent de C0 2 , nu se produce nici o reacţiune. 



