BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 171» 



prin răcire. încălzit pe lama de platină se topeşte cu descompunere, 

 dând un rezidiu de cărbune voluminos. Nu e exploziv. 



0,1 525 gr. subst. a dat ţ2,4 cc - azot la 21°. 2 şi 744 mm - sau 24,13 N °/ 

 0,1680 » * » * 34,9 r, n n 1 6°.8 » 749 » » 24,12 N °/ 



Găsit Calculat pentru C 4 H 6 N 4 9 . C 6 H 3 N 3 7 + 2H,0 



N°/ 24,13 şi 24.12 24,08 



In mod analog, întrebuinţând o soluţie apoasă alcoolică de acid 

 picrolonic se poate obţine picrolonatul corespunzător cristalizat. 

 de coloare galben deschisă, care lăsat la lumină se mai închide la 

 coloare. 



Clorostanatul aminei. — Dacă în loc de a face reducerea oximei 

 în condiţiile de mai sus întrebuinţăm un acid clorhidric mai con- 

 centrat, şi anume: la cei 20 c " c - acid clorhidric concentrat, adăugăm 

 numai 1 2 c - apă (în loc de 2o cc/ ) se obţin mai întâiu nişte cris- 

 tale mici cubice, cari apoi se transformă în octae iri mici sclipitori. 

 Aceste cristale nu sunt formate de clorhidratul aminei, ci de clo- 

 rostanatul său, după cum sa dovedit prin marea cantitate de 

 oxid de staniu ce rămâne prin ardere şi prin faptul că, tratat cu 

 hidrogen sulfurat, dă sulfura stanică galbenă. 



Acest clorostanat însă este foarte uşor disociat de apă şi de al- 

 cool. Chiar acidul clorhidric diluat 1 : 1 îl disociază şi prin recrista- 

 lizare din acest acid se obţine clorhidratul aminei. Astfel se explică 

 pentru ce în condiţiile date mai sus cristalizează clorhiiratul ami- 

 nei în stare pură, absolut liber de staniu. 



Acetil-derivatul aminei 



H,C— XII— CO-CH, 



jC— N 

 HN< ^C— OH 



C— N^ 

 6 



Se prepară din clorhidratul sau sulfatul aminei, dizolvtindu-1 în 

 cât mai puţină soluţie apnasă de acetat de sodiu şi încălzindu-1 



