BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 187 



Aceeaş substanţă se poate obţine şi direct din sarea de sodiu 

 a nitrilului tratând-o cu amoniac nu prea concentrat în prezenţă 

 de puţină sulfura de amoniu. E evident că, în o primă fază, nitri- 

 lul se transformă în tioamidă care, găsindu-se în prezenţa unui 

 exces de amoniac, reacţionează mai departe. Se obţin astfel ace- 

 leaşi ace sclipitoare, cari devin mate prin şedere la aer sau prin 

 spălare, dar recapătă strălucirea lor când se ţin iarăşi în contact 

 cu amoniacul. 



Şi în substanţa preparată astfel s'a dozat azotul găsind valoarea 

 următoare, care diferă puţin de cea precedentă : 

 0,1142 gr. subst. uscată la iio° — 1 1 5 , a dat 42,0 c.c. N la 

 23°8 şi 758 m.m. 



Găsit 



Calculat pentru 



Amidină Amidă 



N°/ . . . 42,18 45,16 35,90 



Atât această substanţă cât şi cea preparată prin metoda prece- 

 dentă fiind tratate la rece cu hipobromitul de sodiu alcalin des- 

 voltă o cantitate mare de azot, ceeace corespunde cu constituţia 

 unei amidine sau a unei amide. 



Ambele aceste substanţe reacţionează uşor cu fenilhidrazina, 

 dacă se fierb cu fenilhidrazina în. soluţie apoasă alcoolică conţinând 

 puţin aci:l acetic; după puţin timp lichidul se colorează în gal- 

 ben şi prin răcire se depun ace mici grupate concentric de culoare 

 galbenă închisă. Această substanţă nu este altceva decât dioxi- 

 triazil-metanfenil-hidrazidina, despre care se va trata mai 

 la vale. 



Sarea de sodiu a dioxi-triazil-metanamidoximei 

 HO,N=C— NH a 



HNx ^C— ONa 



C-N 



6 



Tratând soluţia apoasă cât de concentrată a sărei de sodiu a 

 nitrilului cu o soluţie echimoleculară, sau cel mult un mic exces de 

 hidroxilamină liberă în soluţie tot concentrată '), se precipită după 



l ) Obţinută din cantitatea necesara de clorhidrat-f- cantitatea echimoleculară de hidrat de 

 sodiu. 



