188 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



câteva secunde o substanţă albă cristalizată în ace mici, cari se 

 filtrează, se spală cu puţină apă şi se usucă la aer. 



Este solubilă în apă chiar la rece, mai solubilă la cald, uşor so- 

 lubilă în hidraţi alcalini, mai greu în amoniac. Pe lama de platină 

 se topeşte înegrindu-se, şi apoi arde, lăsând cenuşă de carbonat 

 de sodiu. 



Cu clorura ferică dă o intensă coloraţie roşie ca tescovina, care 

 dispare atât cu acizi cât şi cu alcalii şi deci nu e stabilă decât în 

 soluţie neutră. . 



Cu acetat de cupru dă o sare verde, ce devine brună gălbue 

 prin încălzire. Cu soluţie Fehling se produce o sare brună, care 

 se reduce parţial prin încălzire. 



Nu reduce oxidul galben de mercur în prezenţă de apă, nici la 

 rece, nici la cald; dar, în soluţie alcalină şi încălzind, se obţine o 

 slabă reducţiune. 



Cu nîtratul de argint dă o sare slab gălbue floconoasă, care prin 

 o slabă încălzire devine albă şi cristalină, fără să se producă vreo 

 reducţiune, chiar prin încălzire îndelungată ; adăugând însă amo- 

 niac şi puţin hidrat de sodiu reducerea se produce imediat prin 

 încălzire. 



Amidoxima liberă 



Se obţine tratând sarea de mai sus cu acid clorhidric diluat. 

 Se filtrează, se spală cu apă şi se usucă la aer. Substanţa astfel 

 preparată se prezintă ca o pulbere cristalină albă cu nuanţa slab 

 gălbue. Insolubilă în apă la rece, solubilă la cald ; uşor solubilă 

 în alcalii, reprecipitând prin acidulare. 



Spre deosebire de sarea sa de sodiu, amidoxima liberă nu dă 

 reacţie de coloraţie cu clorura ferică ; însă salificând-o cu amoniac 

 şi evaporând excesul, ieacţia cu clorura ferică se obţine întocmai 

 ca la sarea de sodiu descrisă mai sus. 



Dozarea azotului a dat următorul rezultat : 



0,1 144 gr. subst. a dat 40,3 c.c. la i6°,4 şî 751 m.m. 



Calculat pentru 1IO.N— C— NIL, 

 Găsit | 



C 3 II,N 3 O a 



N°/ . . . 41,06 40,94 



