194 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



Disolvată în hidraţi alcalini diluaţi se colorează în galben, stând 

 la aer chiar la temperatura ordinară ; adăugând puţin oxid gal- 

 ben de mercur, coloraţia se face mai intensă, iar oxidul se înegreşte. 

 Mult mai bine se produce această oxidare cu o urmă de perhidrol, 

 adăugată la soluţia alcalină a substanţei ; se obţine astfel o soluţie 

 de coloare portocalie închisă, care prin acidulare cu acid clorhidric 

 se decolorează aproape complet, dând un precipitat brun sepia 

 microcristalin. 



Explicarea acestei reacţiuni ar fi că grupul hidrazinic trece în 

 grupul azoic care funcţionează ca grup cromofor. 



Sarea de cupru. Tratând o soluţie apoasă caldă a substanţei 

 cu sulfat de cupru şi acetat de sodiu, se precipită o sare de cupru 

 de culoare verde închisă, solubilă în acizi. Tratată cu amoniac, dă 

 sarea de cupru- amoniu, de mai jos. 



Sarea de cupru-amoniu. Pentru a prepara această sare e pre- 

 ferabil să se disolve substanţa în amoniac, adăugând apoi un mic 

 exces de soluţiune amoniacală de sulfat de cupru. Se precipită astfel 

 sarea de cupru-amoniu în ace mici şi foarte subţiri, cari se prind 

 în masă dacă soluţia a fost concentrată. 



Filtrată şi spălată cu puţin amoniac diluat, această sare se pre- 

 zintă ca o masă de culoare albastră ca indigoul. Prin uscare la aer 

 pierde repede amoniacul, transformându-se în sarea de cupru, de 

 culoare verde închisă. 



Subiectul acestei lucrări mi-a fost propus de d. Dr. Ostrogovich ? 

 docent şi conferenţiar la facultatea de ştiinţe, şi am lucrat tot 

 timpul sub conducerea d-sale în institutul de chimie din Bucureşti. 



Profit de această ocazie pentru a-i aduce mulţumirile mele căl- 

 duroase pentru interesul pe care mi l'a arătat în tot timpul acestei 

 lucrări. 



30 Aprilie 1914. 



