20 BULETINUL SOClETAŢJI DE ŞTIINŢE 



sum pe lângă băncile populare, serbarea sădirei pomilor, canti- 

 nele şcolare din comunele rurale, ş. a. 



Cu privire la cantinele şcolare merită să fie citată următoarea 

 observaţie a D-lui învăţător D. Cerbulescu : «timp de 15 zile, scrie 

 D-sa, am obligat elevii să-şi aibă toţi masa la şcoală şi am văzut 

 că cei mai mulţi, chiar în filele de dulce, mâncau numai mălaiu 

 gol, necernut şi necopt bine ; unii aveau cepe, alţii peşte sărat şi 

 câţiva câte un ou sau o bucăţică slănină crudă». In aceste condi- 

 ţii, care nu se întâlnesc numai într'o comună sau numai într'un ju- 

 deţ, cantinele şcolare devin o nevoe absolută, nu numai pentru 

 buna hrănire a copiilor, ci şi pentru educarea practică a viitorilor 

 muncitori. Copiii deprinşi a mânca mai bine, când vor ajunge 

 tineri şi oameni, nu vor mai putea răbda să fie hrăniţi sau să se 

 hrănească ei insuşi mizerabil. 



Asemenea măsuri care dau ţăranului deprinderi mai bune, care 

 eftenesc principalele articole de consumaţie sau reuşesc să com- 

 bată sărăcia dela ţară, îmbunătăţesc, fără îndoială, hrana în cursul 

 anilor, dar în aşteptarea resultatelor viitoare se impun şi unele 

 remedii mai grabnice. Pentru timpul muncilor agricole, hrana care 

 reprezintă o parte din salariul lucrătorilor nu ar trebui lăsată ca 

 astăzi la discreţia proprietarilor şi arendaşilor. Nu ar fi imposibil să 

 se supravegheze această hrană, ţinându-se seamă de reclamaţiile 

 muncitorilor şi să se ajungă acolo ca cel puţin porumbul ce li-se dă 

 să fie de bună calitate. 



Pe de altă parte, observând că pentru astăzt, ca şi pentru mulţi 

 ani înainte, populaţia rurală este ameninţată de subnutrire ori de 

 câte ori porumbul este stricat sau mai sărac în materii azotoase, 

 trebue să conchidem că Statul are datoria să intervie cu mijloace 

 potrivite spre a preveni stricarea porumbului şi mai ales spre a 

 răspândi cele mai bune varietăţi de porumb, care pot prospera 

 la noi. 



Propunerile făcute dintr'o parte sau alta merită sa fie studiate 

 cu deamănuntul, dar discutarea lor ese din marginile raportului 

 nostru, în care am ţinut să prezintăm situaţia actuală a alimenta- 

 ţiei ţăranului, cu principalele sale neajunsuri. 



Oricât de incomplete, şi în parte îndoelnice, sunt observaţiile pe 

 care le-am rezumat in acest raport, ele ne fac să constatăm un 



