112 BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 



în prezent, in timp de doi ani, a fost numai de şase, şi că, cu 

 dreptul vorbind, activitatea societăţii noastre, din toate punctele de 

 vedere, a lăsat de dorit. 



Chiar alegerea biuroului, care trebuia să se facă din nou în Mar- 

 tie 1906, nu a avut loc şi astfel s^a prelung-it o stare de lucruri 

 care nu ne face cinste şi nu denotă nici regulă, nici o deosebită 

 tragere de inimă pentru societatea noastră. 



Răspunzători de o astfel de stare de lucruri suntem toţi. Culpabil 

 e biuroul şi în primul rând, ca unul din cei mai bătrâni, şi ca se- 

 cretar perpetuu sunt eu, mai ales. 



Am avut o adevărată strângere de inimă şi remuşcare, ca om 

 care iubesc ştiinţele, când am constatat că în «Buletinul Societăţii 

 de ştiinţe» din 1906 nu există nimic scris de mine. Aceasta e pri- 

 mul caz în 17 ani de existenţă a societăţii noastre. 



Faţă cu conştiinţa mea şi faţă cu cei ce m'au apropiat mai mult 

 în decursul celor din urmă doi ani, nu am a roşi, căci nu din lipsă 

 de bună voinţă sau din neglijenţă am dat un concurs aşa de nul 

 societăţii noastre. Cred că nu mi se putea omeneşte cere mai mult 

 decât ceeace am făcut în acest timp. 



Am chiar şi o altă scuză, pe care o scot din însăşi dările de seamă 

 ale societăţii noastre, şi pe care am găsit-o răsfoind numerele din 

 ultimii timpi pentru facerea acestei dări de seamă. 



Constat, deci, că în şedinţa dela 3 Maiu 1905, prevăzând de 

 sigur ceeace mă aştepta în urmă ca lucrare, că eu mi-am prezintat 

 demisiunea mea din locul de secretar, cu toată perpetuitatea lui, 

 care nu poate a se perpetua în dauna mersului regulat al societăţii. 



Vina dar e şi a Domniilor-voastre, căci nu mi-aţi admis cererea, 

 dar aţi căptuşit numai pe secretarul perpetuu cu altul mai provi- 

 zoriu ca ajutor, dar pe care, după cât reese din scripte, aţi uitat a-1 

 alege, deşi propunerea «se primeşte în aclamaţiuni I » 



13 in toate acestea rezultă un învăţământ pentru cei tineri. Infi- 

 geţi-vă mai mult la lucru, iubiţi mai cald această societate, care a 

 adus o rază de mândrie asupra ţării noastre; nu lăsaţi totul, ori- 

 cine ar fi persoana, pe seama unuia singur, căci riscăm a se încurca 

 lucrurile şi a compromite rezultatul unei munci de mai mulţi ani. 



O societate, mai ales cu caracter'ştiinţific, nu poate fi opera unui 

 om, dar a unui ales grup de membri. 



