BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 115 



rămăsese mult înapoi, faţă cu larga precumpănire ce căpătase aşa 

 de curând şi aşa de mult cealaltă ramură, chimia organică. 



Graţie acestui cuptor se putii deslegâ în mod practic producerea 

 curentă a etinei, acetilena, care, cum ştiţi, e la baza chimiei organice. 



In urmă începuse studiul a o mulţime de hidruri ai metalelor, se- 

 rie de corpi atât de importanţi şi care, graţie carbonului numai, 

 constituesc prin acest singur element întreaga chimie organică ; 

 mai mult, corpurile organizate, deci, substratul vieţei terestre. 



Gloria şi toate onorurile şi cinstirile de tot felul a fost răsplata sa. 



Membru al Academiei la 38 ani ! Comandor al Legiunei de onoare 

 la 48 ! Ia medalia Humphry Davyla 1896 şi premiul Nobel la 1906 ! 



Scrie aşa de mult că, la un moment dat, ocupa mai tot «Comptes- 

 Rendues» al Academiei de ştiinţe din Paris, şi îmi aduc aminte câtă 

 plăcere i-am făcut când i-am spus că dela Lavoisicr nimeni, în 

 un timp aşa de scurt, nu a comunicat mai numeroase note învăţa- 

 tului corp din Paris. 



Moartea însă îl răpi în vârsta la care se produce mai mult şi mai 

 cu temeiu. Activitatea lui cea mare îl îmbătrânise însă mult în ulti- 

 mii ani. 



Pieri prin excesul muncii, ahtiat de a ilustra ştiinţa franceză, ca 

 şi Saint-Claire Deville. 



A căzut ca un soldat în plină luptă, omenirea cultă îl înscrie în- 

 tre apostolii săi; aceasta e maximul gloriei la care indivizii speciei 

 noastre pot ajunge. 



După Moissan, Berthelot ! 



De şi bătrân, căci avea deja 79 ani, dar văzând rodnicia muncii 

 sale şi vigoarea creerului său, pare că moartea nu ar fi avut drep- 

 tul a atinge cu fatala sa aripă o astfel de fiinţă. 



Rar un om de ştiinţă a produs aşa de mult şi de variat ca Ber- 

 thelot. Sunt 57 ani de când în 1850 publică, la vârsta de 22 ani, 

 un studiu relativ la liquefacerea gazelor. 



Patru ani mai înainte, la 18 ani, căci era născut la 25 Octom- 

 vrie 1827, reuşise la concursul general, părăsind liceul, şi era aşa 

 de tare în greacă şi latină încât acum încă traducea curent, tot ce-i 

 trebuia, pentru importantul său studiu relativ la alchimia şi istoria 

 ştiinţelor. 



