BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 221 



foarte interesante făcute pentru ministerul de finanţe şi unele me- 

 morii pentru înfiinţarea de industrii noui. 



Alfons Saligny era sclavul specialităţii sale ; chimia generala 

 şi aplicaţiunile ei industriale îl absorbiau complet. Nu era descope- 

 rire nouă în aceste domenii, nu se publica vreo metodă mai pre- 

 cisă sau mai uşoară de analiză chimică, vreun procedeu mai prac- 

 tic sau mai eficace pentru încercări de materiale fără ca dânsul să 

 le cunoască, fără să le introducă în curs, fără să le studieze şi 

 să le întrebuinţeze, cu toate că progresele specialităţii sale erau 

 mari şi repezi, cu toate că trebuia să-şi formeze singur personalul 

 şi cu toată lipsa de fonduri suficiente de instalaţiuni noui sau 

 reînoite în raport cu progresele ştiinţei. Analizele şi încercările ce 

 se făceau în laboratorul său erau exemple de conştiinţiozitate şi 

 de minuţiozitate ; certificatele eliberate de dânsul erau indiscutabile, 

 inatacabile prin contraexpertize. 



După ce Alfons Saligny termina o lucrare, o analiză sau o în- 

 cercare, el nu se mulţumea numai cu semnalarea rezultatelor obţi- 

 nute, ci căuta să tragă concluziuni folositoare pentru ştiinţă, folo- 

 sitoare pentru ţară. folositoare pentru industria noastră naţională. 

 Astfel, analizând numeroase ape minerale de la noi, a comparat 

 compoziţiunea lor cu a altor ape similare din străinătate, pentru a 

 stabili valoarea lor medicinală, şi a dat astfel posibilitatea şi celor 

 fără mijloace de a-şi uşura suferinţele făcând cure de ape minerale 

 in ţară cu acelaş succes ca şi în străinătate. De asemenea, analizând 

 cărbuni, antracit, lignit, păcură, etc, a căutat să tragă concluziuni 

 folositoare pentru utilizarea combustibililor naţionali ; analizând pe- 

 troleuri, minereuri, etc, a căutat să stabilească şi valoarea lor in- 

 dustrială : analizând varuri, ciment, uleiuri, etc, căuta să-şi dea 

 seama do unde provin lipsurile constatate şi să arate astfel produ- 

 irilor în ce mod şi-ar putea ameliora fabricaţiunea. 



Toate acestea nu se putea face fără o muncă neobosită, fără un 

 devotament excepţional pentru ştiinţă, fără o dragoste nemărgi- 

 nită pentru ţară. Si de fapt. Alfons Saligny se uită de multe oi i 

 .ine in laboratoriul său, îşi uita de sănătatea sa, îşi uita de inte- 

 le sale familiare : adeseori spunea chiar - ă dacă mtr o ungură 

 ■eară s'ar d ice la teatru, de a doua zi înainte nu sar mai putea 

 ţine în curent CU ştiinţa ! 



