230 Bl LETINI I. SOCIEl \ I U DE ŞTIINŢE 



patrioţii necumpătaţi sau sectarii, dar economiştii şi patrioţii 

 iluştri, ai unui mare popor european, au ajuns să spună pe faţă că: 

 »Patria noastră este pământul, hotarele imperiului nostru nu 

 vor există nicăieri !« Deci, cucerirea lumei, distrugerea tuturor 

 celorlalţi, sau îngenunchiarea lor unui singur popor. 



In astfel de împrejurări staturile majoare ale armatelor devin 

 din ce în ce, ca şi armatele însăşi, un rău necesar încă, dar de 

 care popoarele tind a se desface. 



Statul major al ştiinţei, insă, ia importanţă din ce in ce mare ! 

 Astăzi, în statistică, nu se mai pune in frunte numărul baione- 

 telor şi tunurilor sau regimentelor ce se pot ridică la un moment 

 dat. Nu! 



Vaza şi viitorul unui popor în prezent, cu drept cuvânt, se ju- 

 decă în prima linie după starea lui culturală, după forţa lui de 

 producţiune, după rezultatul schimbului in balanţa sa eomercială. 



Câte şcoli sunt la mia de locuitori, câte institute de cultură 

 superioare se află în ţară, câte lucrări originale se produc de 

 cercetători, câte uzine făuresc zilnic pentru lumea întreagă cele 

 aflate de oamenii de ştiută în laboratoarele lor; ce întrebuinţare 

 raţională se face din materiile prime aflătoare in ţară sau pe 

 suprafaţa pământului ; ce organizaţie superioară au pentru răs- 

 pândirea cu câştig a celor produse in industrie ; ce avânt are 

 acest popor in litere, in arte şi in tot restul culturii generale, şi 

 după aceste premize puse şi răspunsuri căpătate, se va putea cu 

 uşurinţă trage concluzia despre ceeace se chiamă : vitalitatea şi 

 civilizaţia unui popor ! 



Statul major al acestor armate cumplite, conştiente, hotărâte 

 şi sigure, este alcătuit prin societăţile de ştiinţă, în cari se con- 

 centrează, se discută şi se făuresc mijloacele tehnice şi aplica- 

 ţi unile noi. Acolo se indică utilizarea rezervelor de energii natu- 

 rale, importanţa noilor creaţiuni, etc, totul însă pentru acelaş 

 ţel: ridicarea economică a neamului, menţinerea influenţei lui, 

 asigurarea nu numai a existenţei, dar şi a necontenitei sale des- 

 voltări in viitor. 



O societate de ştiinţe, deci, nu este ceva artificial, şi cu atât mai 



