332 BULETINUL SOCIETĂŢI] DE ŞTIINŢE 



puţin fără înţeles. Ea nu este un soiu de produs al ambiţiunei, 

 al vanităţei sau de laudă pentru o prea mărire închipuită, pentru 

 o gloriolă de moment sau ca o condiţiune calpă a unei voite 

 dovediri de progres şi civilizaţiune. 



Nu.! O societate ştiinţifică trebuie să fie rezultanta realii, utilă 

 şi indispensabilă, a unei stări culturale de moment a ţărei. 



Ea trebuie să existe şi cu deosebire ea trebuie să-şi înţeleagă 

 misiunea, dacă voieşte a exista. 



Pentru popoare mici, ca cel românesc, misiunea sa este înăl- 

 ţătoare şi sublimă ! La aceste popoare ea e arma sfântă a apărărei 

 şi nu arma criminală a cucerirei. Viitorul neamului nostru nu va 

 fi asigurat prin arme, oricât de superioare ar fi ele, cum- 

 părate însă de la alţii ce pot sau să ni le refuze la un moment 

 dat şi cari în orice caz vor avea totdeauna pentru ei prioritatea 

 celor mai bune şi superioritatea celor mai din nou aflate. 



Viitorul unui popor e asigurat numai prin conştiinţa misiunii 

 sale, prin voinţa fermă de a voi să se păstreze şi de a-şi rea- 

 liză idealul ce urmăreşte. Acestea nu se pot desăvârşi decât 

 prin o muncă încordată în serviciul unei culturi desăvârşite, be- 

 neficiind de tot ce pot lua din comoara generală a culturei ome- 

 neşti şi căutând a produce cel puţin, atât nou şi propriu, cât să-i 

 servească mai bine pentru întărirea existenţei sale, pentru eman- 

 ciparea sa economică şi pentru a trage cât mai mare profit din 

 materiile prime şi energiile de cari dispune şi din situaţiunea 

 geografică ce ocupă. 



Popoarele ce nu vor înţelege acest lucru, fie ele cât de mari> 

 n'au viitorul asigurat. 



Reprezentanţii factorilor de cultură şi în special profesorii 

 universitari şi membrii societăţilor ştiinţifice, cari nu vor fi pă- 

 trunşi ds aceste condiţiuni, indispensabile progresului, şi vor luâ 

 societăţile acestea drept numai o imitaţiune searbădă a celor 

 ce au înţelesul lor în străinătate ; specialiştii ce muncesc puţin, 

 uneori mai de loc, sau numai din punctul de vedere al curio- 

 zităţii, sau al satisfacerei egoiste a unui sentiment personal de 

 ambiţiune sau de vanitate, şi nu in legătură constantă cu pro- 

 blemele şi nevoile aflătoare la ordinea zilei şi cari pot în special 



