BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 309 



frumoasele timpuri ale Burbonilor, cine scria o operă trebuia să şi 

 o tipărească pe socoteala sa şi, dacă avea curaj şi bani, scotea vre-o 

 500 exemplare, dintre cari un număr mai mare eră pentru prie- 

 teni. Toţi amicii voiau să aibă opera, şi o voiaugratis; nu o citeau, 

 nu vorbea de ea niciodată, ba unii o şi vindeau la tutungii pentru 

 câteva ţigări. Dacă din întâmplare vreun exemplar cădea in manile 

 unui străin şi îi aducea laude prin vreun jurnal din ţara lui, 

 amicii strigau imediat: »nu am spus eu că aceasta este o operă 

 bună, dar cine pricepe la noi lucrul acesta?» Cărţile noastre, chiar 

 cele bune, sunt puţin cunoscute la noi şi aproape de loc în afară; şi 

 aceasta se dator este şiretlicului librarilor şi geloziei celorlalţi oameni, 

 căci fiecare îşi vede numai de treburile lui şi nu se interesează de 

 loc de ce mai fac şi alţii". 



Ce deosebire enormă între această stare de lucruri de la Nea- 

 poli şi de ceeace se făcea atunci in alte părţi, câ la St. Petersburg 

 şi la Berlin ! Acolo se aduceau oameni de ştiinţă de prin alte ţări 

 ca să se creeze un curent ştiinţific, ii plăteau bine, îi încărcau de 

 onoruri şi le tipăreau operile ; pe când la Neapoli nu eră nici o 

 încurajare. Lui Euler i se plătea la Petersburg şi Berlin pensiune 

 pentru ca sa stea şi să facă matematici, i se publica operele, i se 

 dădea ajutoare pentru familia lui, pe cănd Caravelli la Neapoli 

 trebuia să facă matematică pentru ca să aibă cu ce să trăiască, 

 pentru ca să aibă cu ce să-şi publice operele, publicare de multe 

 ori obligatorie prin funcţiunea ce ocupă ! Şi câtă asemănare nu 

 este Intre aceşti doi oameni : amândoi ca tineri au fost destinaţi 

 pentru cariera preoţească, amândoi au părăsit această carieră 

 graţie dragostei lor pentru matematici ; amândoi au scris despre 

 toate ramurile de matematici cunoscute pe vremea lor şi amândoi 

 uu fost însufleţiţi de dorinţa de a populariza matematicile, de a le 

 uşoare şi plăcute, iar nu grele şi misterioase; amândoi aveau 

 ochii îndreptaţi către instruirea masselor; amândoi au trăit 76 ani ! 



Este chiar du mirare cum a putut Caravelli sa producă atâta 

 cât a produs, in condiţiuDile in cari eră dânsul. Voiu da aci titlu- 

 rile tuturor lucrărilor sale, cari după multe din ele s'au făcui 

 cui urile de matematici la noi la St. Sava in ultimul sfert al 

 >lul XVIII. 



Vito Caravelli începe ia publice In anul 1750, pe cănd erâ de 



