312 Bl LETINUL SOCIETĂŢD DE ŞTIINŢE 



Se pare că in anul 178^ a fost trecut ca pensionar şi rămâne 

 numai preşedinte al examenelor militare; cu toate acestea insă a 

 continuat să scrie. La 1789 publică Opusculi matematici care 

 con(:ine chestiuni de loterii, probabilităţi, astronomie şi topogra- 

 fieşi care a avut un supliment, iu fine, după 10 ani, in 179'J, 

 începe să publice Elementi di geometria pratica, pe cari nu le-a 

 mai [tutut isprăvi, căci in anul următor moare în etate de 76 ani. 



Să punem acum în legătură cele ce am spus despre Vito Ca- 

 ravelli cu cele spuse mai înainte, despre avântul ce se dăduse la 

 noi învăţământului ştiinţelor sub Ipsilante. 



După cum se spune in dedicaţiune, Ştefan Eaicevici, secretar al 

 lui Ipsilante, comunică prietenului său Caravelli de cele ce se 

 petreceau pe la noi ; îi spune că lucrările lui sunt cunoscute în 

 România, că se predau in şcoli, că după ele se instruesc fiii lui 

 Ipsilante şi că sunt studiate chiar de către acest Domnitor ; îi 

 vorbeşte de starea ţăranilor noştri şi de îmbunătăţirile ce li s'au 

 adus faţă de ceeace era înainte, şi in fine îi trimite probabil din 

 partea lui Ipsilante oarecari ajutoare băneşti pentru tipărirea 

 cărţilor sale. 



Caravelli după ce află de toate aceste lucruri, vede că Ipsilante 

 este un suveran care este animat, ca şi dânsul, de ideia de a ri- 

 dică clasele de jos, de a lumină poporul şi de a pune frâu puterii 

 nobililor, cari uzurpase fără merite locurile cele mai de căpetenie 

 în Stat şi in învăţământ. El vedea cum la Neapole, după cum 

 spune d-1 F. Amedeo: » Universitatea, cu toate reformele ei, nu pu- 

 tea să progreseze din lipsă de profesori valoroşi", pe când dânsul 

 care a muncit şi a scris atâta, care eră matematician valoros şi 

 un astronom distins, nu a putut să pună piciorul in Universitate 

 din cauza intrigilor şi combinaţiunilor politice ale nobililor şi gu- 

 vernanţilor de la Neapoli. 



Pe de altă parte Caravelli vede că in o ţară străină, cu puţină 

 cultură, se dă mai multă atenţie operelor lui decât în patria lui, 

 unde trebuia să le publice pe socoteala lui, pentru ca să dea gra-. 

 tuit la prieteni cărţi cu cari aceştia să-şi cumpere ţigări ! La noi 

 se învăţă după ele până şi la Curtea domnitorului. 



Toate aceste fapte nu puteau să nu pună in mişcare o inimă sen- 

 sibilă ca a lui Caravelli, şi de aceea el profită de apariţiunea Tri- 



