BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 3ir, 



rece s"a arătat mai înainte că după proprietăţile lui şi ale ftalimidei 

 întrebuinţate de Rothemburg, constituţia simetrică este singură ad- 

 misibilă în cazul de faţă. 



încercări pentru a prepara derivaţi naftalici de natură analoagă, 

 au fost făcute numai cu anhidrida naftalică şi fenilhidrazina de că- 

 tre Georges Jaubert '•), obţinând astfel anilnaftalamida numită 

 de dânsul naftalfenilhidrazona : 



N— NH.CoHs 



Această substanţă el o prepară încălzind la 170 timp de o oră, 

 amestecul echimolecular de anhidridă naftalică şi fenilhidrazina. Ea 

 se prezmtă în cristale aciculare galbene, fus. la 218^,5, solubile în 

 benzen, cloroform, acid acetic, puţin solubile în alcool şi eter eti- 

 lic, insolubile în apă. Prin acţiunea clorurei de acetil Jaubert a pre- 

 parat derivatul acetilat corespunzător sub forma de cristale albe 

 fus. la 230 , iar cu clorura de benzoil, derivatul benzo ; lat în cris- 

 tale albe ce se topesc la 235 . 



* * 



Frâ interesant de a studia acţiunea hidrazinei nesubstituite asu- 

 pra anhidridei naftalice şi a naftalimidei, de oarece era de prevă- 

 zut că aceste două substanţe ar trebui să dea naştere la acelaş 

 produs de condensare, având un singur atom de azot în ciclu, iar 

 nu două hidrazide de isomere cum se obţine din derivaţii ftalici 

 analogi. Prevederea aceasta erâ justificată prin faptul că din cele 

 două cicluri azotate posibile, cari rezultă prin această condensare, 

 acela cu un singur atom de azot fiind hexagonal ar avea o stal >î!i- 

 tate mult mai mare decât acela heptagonal cu ambii atomi de a/.ot 

 în ciclu. 



Sfătuit fn'n 1 de d. Dr. A. Ostrogovicb să verific această preve- 

 sa studiez produsul acestor reacţiuni, am inti sub 



con 1-sale lucrarea de faţă. 



', Bei z», pag. 360 



