348 



lilI.KI INII. SOCIETĂŢI] DE ŞTIINŢE 



şi hidraziisatina se transformă în oxiindol : ') 



NU /\ 



-C<\ 



XII 



^C— OII 



hidraziisatina 



—Cil., 



4-2-C— OH 



pseudooxindol 



oxiindol 



Schema III. cade şi ea de oare ce o substanţă având o astfel 

 de constituţie asemănătoare cu ftalhidrazida 



_n^_NH 



-C5C 



-XH 



ar trebui să aibă caracter acid, să nu reacţioneze cu aldehidele. şi să 

 dea derivaţi diacilaţi. Din contra substanţa ce se obţine în aceste 

 reacţiuni are proprietăţi bazice destul de pronunţate deoarece dă 

 săruri ca sulfat, clorhidrat, cloroplatinat şi picrat, dă cu mare uşu- 

 rinţă produşi de condensare cu aliehide şi benzochinona şi nu dă 

 decât derivaţi monoacilaţi, prin acţiunea formamidei sau a anhi- 

 dridelor acizilor monobazici. Pe de altă parte cu anhidridele acizi- 

 lor bibazici se condensează eliminând o moleculă de apă. Toate 

 aceste proprietăţi nu se pot explica prin o schemă care ar conţine 

 doi imidoo-eni în ciclu. Pe lânsjă aceasta, schema III are un ciclu 

 azotat de şapte atomi, iar o substanţă cu un astfel de ciclu ar fi în 

 tot cazul mai greu de obţinut şi prin urmare mult mai puţin stabilă 

 decât aceia cu un ciclu hexagonal monoazotat. 



Rămân deci schemele I şi II, care având amândouă un grup 

 amidogen explică de o potrivă bazicitatea substanţei, uşurinţa cu 

 care reacţionează cu aldehidele, formaţiunea derivaţilor monoaci- 

 laţi şi a produselor de condensare cu anhi iridele acizilor bibazici. 

 Totuşi din aceste două"scheme numai cea dintâiu este admisibilă, 

 de oarece substanţa este extraordinar de stabilă faţă cu reactivii 

 hidrolizanţi. Ea se poate încălzi cu acizi diluaţi şi chiar cu acidul 

 sulfuric concentrat, până la fierbere, fără să se altereze. De ase- 



') Curtius şi Tliun loco cit. 



