BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 



1257 



Dacă avem aface cu un corp mărginit cu o suprafaţă plană mai 

 largă S, cum este de exemplu un disc circular, sau o placă rectan- 

 gulară, care se deplasează de asemenea printr'o mişcare de trans- 

 laţie şi dacă direcţiunea deplasări: MT face un unghiu i cu direc- 

 ţiunea planului suprafeţei, atunci rezistenţa aerului exercitată 

 totdeauna normal pe această suprafaţă se poate exprima prin : 



(2) R = KSv 8 sini, 



în care i este unghiul ce-1 face planul mobil cu direcţiunea iuţelii 

 de deplasare, S aria planului de partea unde 

 se manifestă rezistenţa, v iuţeala de tran- 

 slaţie, iar K un coeficient caracteristic, nu- 

 mit şi rezistenţă specifică, relativă la su- 

 prafaţă. 



In caz când planul suprafeţei este per- 

 pendicular pe direcţiunea iuţelii de depla- 



sare v, atunci i=— şi rezistenţa, normală 



planului, devine : 



(3) -R = KSv« 



Se poate calcula uşor în anumite cazuri coeficientul de rezistenţă 

 K relativ la suprafaţă în funcţiune de coeficientul de rezistenţă X 

 de mai sus. relativ la masă şi reciproc. 



2. Să căutăm a aplica aceste formule la calculele rezistenţei ae- 

 rului în cazul experienţelor noastre. 



Pentru aceasta să rechemăm ecuaţiunea mişcării unui 

 corp greu de dimensiuni mici lăsat să cadă din repaos 

 in linie verticală, care încearcă în căderea sa pe lângă 

 acţiunea gravităţii şi o rezistenţă din partea aerului, în 

 sens opus mişcării sale, proporţională cu pătratul iuţelii 

 primată prin formula (1) de mai sus : 



Fiş 



■ 



■ ţi ■ -Â/^y* 



"»* 



R = mXv- 



Această ecuaţiune este, designând cu x spaţiul OM 

 parcurs de la poziţia iniţială o, cu t timpul căderii, cu in 

 massa corpului şi cu g intensitatea gravitaţiunii : 



