-1262 BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 



sau, punând S = 2irr 2 — aria unei hemisfere — 



„ KSv 2 

 (.4) P = — • 



4. Avem astfel aci valoarea presiunii aerului exercitată asupra 

 sferei noastre în cădere, exprimată în funcţiune de coeficientul de 

 rezistenţă K relativ la suprafaţă. 



Pe de altă parte aceeaşi presiune o avem exprimată în funcţiune 

 de coeficientul de rezistenţă X relativ la massă, prin : 



(1) R = Xmv 2 



Egalând aceste două expresiuni obţinem : 



KS , 

 = Am, 



3 



de unde 



,35) K=f» 



formula care dă ceeace căutăm: coeficientul de rezistenţă K al aerului 

 relativ la suprafaţă în funcţiune de coeficientul de rezistenţă X re- 

 lativ la massă, pentru o sferă. 



Exprimând aci massa m prin raportul greutăţii către accelera- 

 ţiunea gravitaţiunii şi numind cu d greutatea specifică a substanţei 

 sferei, avem mai întâiu : 



voi. x dens. 4 Ttr 3 d 



(26) m= —- — 



o- : o- 



» o .-> 



sau, introducând suprafaţa hemîsferei S = 2itr 2 : 



2 r xdxS 



(27) m = 



o .-> 

 şi apoi: 



T . 2 x d x r 



(28) K = X 



cr 

 & 



Observăm că dacă raza r este dată în metri ca şi acceleraţiunea 

 g : atunci volumul sferei este dat în metri cubi şi d va reprezintă 

 greutatea unui metru cub de substanţă în greutăţi de metri cubi 

 de apă distilată, iar coeficientul K va cuprinde ca unităţi funda- 

 mentale : metru cub pentru greutate, metru pentru lungime şi se- 

 cunda pentru timp. 



