12G6 BULETINUL SOCIETĂŢII DE STIINŢI 



Valoarea mijlocie pentru o suprafaţă circulară de diametru egal 

 cu o m ,282 [supraf. = —r ni 2 ] s'a găsit : 



K= 0.06S 1 ) 



iar pentru o suprafaţă pătrată de aceeaş arie 



K ^= 0.070. 



— Vedem acum că valoarea găsită de noi pentru coeficientul 

 de rezistenţă al aerului în sondă 



K = 0.068 



prin calculele şi observaţiunile noastre, expuse mai sus, se regă- 

 seşte printre valorile experienţelor făcute de G. Eiffel, în 

 timpii din urmă şi nu este departe nici de valorile indicate de 

 Cailletet şi Collardeau în cercetările lor. Acesta este rezultatul 

 comparării ce urmăriam. 



— Această potrivire în valoarea lui K aduce atât o confirmare 

 indirectă a observaţiunilor noastre cât, mai ales, un motiv de re- 

 gret de dispariţiunea sondei de la Filaret, după o trăinicie atât de 

 efemeră. 



Multe chestiuni de ordin ştiinţific, într'adevăr, ar fi găsit acolo, 

 cu timpul, ocaziune de a se limpezi. 



La căderea corpurilor în aer se arată în mod teoretic că pentru 

 suprafeţe egale, iuţelile pentru cari mişcarea devine uniformă sunt 

 proporţionale cu massa corpului şi se aşteaptă ca datele experien- 

 ţelor repetate să învedereze această deducţiune şi să arate care 

 este acea iuţeală limită. Nu se ştie apoi bine până la ce moment 

 rezistenţa aerului poate să fie proporţională cu pătratul iuţelii şi 

 apoi de ce putere a iuţelii depinde în urmă această rezistenţă, 

 când abaterea se manifestă, nici ce influenţă are felul suprafeţelor 

 corpului (suprafeţe metalice, ori de lemn sau de altă natură) 

 asupra frecării aerului asupra lor, sau care este influenţa presiunii 

 atmosferice mai ridicate, sau mai slabe asupra acestei căderi. Ob- 

 servaţiunile ce s'ar fi putut întreprinde în sonda noastră ar h 

 putut să ajute să se dea un răspuns asupra acestor chestiuni, căci 



'> A se vedea pag. 37 fi 53 din uvrajul citat al lui G. Eiffel. 



