30 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIIXŢE 



r 2 x 2 = 571,663 X 0,800 = 457.330, aceeaşi cătime, pentru starea finală 

 a evoluţiuneî. 

 Val6rea parantezuluî fiind, în vederea ţifrelor date, egală cu 99,523 

 caloriî, găsim: 



J = y 19 , 6 X 425 X 99,523 



sau efectuând : 



J = 910 m -,508 



ceea-ce ne spune, că moleculele de abur sunt aruncate din ţevă în îm- 

 prejurările maî sus stabilite, cu aprope iuţela proiectilelor din armele de 

 foc: notă deci a priori de posibilitatea fisică a unei asemenea iuţelî. 

 Să cercetăm totuşi, în mod analitic, acesta posibilitate. 



Savantul inginer Hugoniot, din consideraţiunî termodinamice, a dedus 

 limita iuţelii de care un fluid se pote apropia în curgere, când regimul 

 său este stabilit : 



. .' 2 



JLimita = i i ; -. 



\T— 1 



i representând iuţela normală a sunetului în recipient, sau în mediul com- 

 primat, iar Ţ parametrul empiric al vaporilor, cu privire la curba dinamică 

 a detanteî lor. D-l Zeuner o constitue ast-fel, pentru vaporii saturaţi : 



Y == 1,035 -f 0,1 X x. 



x y adică proporţiunea de abur uscat în amestec, fiind 0,930 în interiorul 

 tuburilor, găsim: 



Y= 1,128, 

 şi atunci 



Voi = 3 ' 95 - 



Rămâne dar să calculăm pe i din cunoscuta formulă a luî Newton : 



transcrisă maî comod pentru calcul. 



G = 1,17, un coeficient de augmentare, de 6re-ce formula prototipică 



dă valori maî mici, de cât cele dobândite experimental ; 

 H = 0,760 X 2 == 1,52, presiunea din recipient, exprimată în colona 



de mercur ; 

 A = 13 ; 59 densitatea mercurului la 0°; 

 o = 0,00105 densitatea aburului în tub. 



