BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



dinamometamorfosat din care a maî remas o bandă lată de vre-o 2 km. 

 ce se întinde pe o lungime de 10 km. de la Urde până la Mândra. 



Le punem de-o-cam-dată şi pe aceste gneisurî micacee în grupul I de 

 şi credem că acest granit e mult maî nou, de 6re-ce în alte părţi străbate 

 calcarele grupului superior. Cât privesce amfibolitele, relaţiunea lor cu 

 dioritele şi analogia cu cele din valea Jiului şi din masivul Balota-Ursu 

 ne fac a crede că sunt eruptive. 



Grupul al doilea — rocele verdî şi calcarele — formeză crestele de la is- 

 vorele Latoriţeî, versantul E al Lotrului, Boianu şi partea înaltă a Gău- 

 rilor, Costa luî Rusu întregă şi se continuă pe valea Jieţuluî până aprdpe 

 de Petroşenî. Aceste roce verdî, probabil paleozoice inferiore, formeză o 

 cuvertură discordant întinsă peste amfibolite şi gneisurî granitice. Discor- 

 danţa grupuluî superior pe cel inferior e^ evidentă în valea Lotruluî în costa 

 dintre Gâlcescu şi Găurî, în cresta Costeî Petrose şi la hotar la Piatra 

 tăiată. 



Calcarele cristaline şi cipolinurile formeză bande de diferite grosimi 

 intercalate prin rocele verdî, sau bucăţî marî, ce plutesc ca să dicem aşa 

 de asupra rocelor verdî. Asupra cipolinurilor şi maî ales asupra calcarelor 

 cristaline, ce se găsesc la basa rocelor verdî nu suntem încă bine fixaţî de 

 sunt paleozoice sau mezozoice. Relaţiunea lor cu calcarele de la Recea şi 

 din vestul Jiuluî considerate de d-1 Mrazec drept mezozoice, şi maî ales 

 identitatea lor cu cele de la Tîrnovu, Petrimanu şi Turcinu unde se găsesc 

 de asupra rocelor verdî şi în legătură cu calcarele jurasice de la Polo- 

 vracî, ne fac a înclina maî mult asupra părereî, că aceste calcare sunt 

 mezozoice. 



De-alungul margineî N a rocelor verdî avem o falie, observată şi de 

 d-1 de Inkey (1), ce începe de la satul Jieţu, trece pe la p6lele S ale 

 Cibanuluî, prin Stefanu şi de-alungul Latoriţeî până la Turcinu. D-1 de 

 Inkey o consideră ca o falie de alunecare în sensul căderii straturilor; 

 după cum se presintă însă lucrurile pe teren avem o falie cu denivelare 

 verticală. In legătură cu acesta avem încă o falie de-alungul maluluî stâng 

 al Lotruluî, ce se argumenteză prin diferenţa de cădere şi de nivel a 

 rocelor din Găurî şi Lotru şi maî ales prin necorespunderea bandei de 

 amfibolite din Urde cu cea din Găurî, în caşul când acestea n'ar fi doue 

 erupţiunî dioritice diferite. 



Rocele verdî şi calcarele se îndoae într'un mare sinclinal în valea Lo- 

 truluî, sinclinal lăsat spre N în falia de aci. Din acesta causă s'a exer- 

 citat o tracţiune spre N în cuvertura de roce verdî, care fiind fixată în 

 partea înaltă prin colţii de granit, a fost silită să se încreţescă în maî 

 multe cute micî anticlinale si sinclinale. Cele din Găurî si Urde sunt evi- 



(1) B. v. Inkey: Die Transylvanischcn Alpen vom Rotemturmpasse bis zum eise- 

 nern Tor. 



