66 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



majestos cu formele sale rotundite, Giumâlaul, cel maî înalt din munţii 

 Bucovinei, ca o continuare a Pietrosului. Rîul Bistriţa străbate acesta ba- 

 rieră aprope de 2000 m -, la intrarea sa în Moldova, pentru a trece în 

 Estul cateneî principale a şisturilor cristaline, dând ast-fel nascere «cheilor 

 Bistriţei», sceneria cea maî impunătore din acesta parte a Carpaţilor. Pentru 

 a ne face o idee de acesta putere colosală de erosiune să considerăm 

 cifrele următore: albia Bistriţei la Chei aprope 750™-, Vîrful Pietrosului 

 2i07 m -, Vîrful Giumălauluî 1850; Deci o erosiune în gneisurî şi micaşisturî 

 de peste iooo m -, în adîncime. 



Cum vedem un exemplu admirabil de o vale transversală (Durchbrnch- 

 thal) cum avem în străbaterea Dunărei la porţile de fier, a Oltului Ia Turnul 

 roş/' Am adus aceste fapte pentru că el stă în legătură cu împrejurările 

 geotectonice ale regiune!, de care ne ocupăm, de aceea să insistăm încă 

 ceva asupra luî. Este acesta tăetură de-a curmedişul masei cristaline, numai 

 resultatul erosiuneî Bistriţei, orî pote al unor împrejurări tectonice? Răs- 

 punsul nu l-am putut căpăta de cât din studiul morphologic amănunţit al 

 celor două capete învecinate : a Giumălauluî şi a Petrosuluî. Timpul nu 

 mi-a permis, şi regiunea Petrosuluî din acesta parte este numaî cu multă 

 trudă accesibilă. După cât am putut observa din înălţimele învecmate, s'ar 

 părea că Pietrosul se lasă spre Cheî în formă de terase. Dacă acest fapt 

 se adeveresce şi dacă şi alte urme fiuviatile vin în ajutor, atuncî nu maî 

 rămâne îndoială că avem de-aface numaî cu o erosiune. Ţinând cont că 

 la intrarea Bistriţeî în Moldova albia sa are o atitudine de abia 800 m ", şi 

 că basenul Dorneî, care se continuă pînă aicî, are o altitudine cuprinsă 

 cam între 800 şi 900 m -, e natural să ne întrebăm, de ce Bistriţa nu a 

 găsit maî comod drumul spre basenul Dorneî, de cât să-şî facă intrarea 

 cu atâta trudă străbătând o barieră de peste iooo m -? Am avea dar în 

 acesta parte a Bistriţei un exemplu splendid de o vale antecedenţă ; 

 valea e maî veche de cât muntele, pe care-'l străbate. Cum admite 

 Powel pentru Green River, care străbate Uintah «rîul există înainte de 

 ridicarea munteluî şi posedă putere de erosiune în de-ajuns, ca să potă 

 săpa atâta pe cât muntele se ridică, întocmaî precum un ferăstrău tae în 

 trunchiul, ce'î stă înainte» (Richthofen. Flihrer fur Forschungsreisende p. 191). 

 Se ştie că un caracter al văilor antecedente, este tocmaî faptul că origina 

 lor stă în un nivel maî jos de cât comele, pe care le străbate. Acest fapt 

 '1 găsim la multe rîurî, carî străbat masa cristalină din Suceava; dau aicî 

 numaî 2 exemple. Bărnărelu la origină, înălţimî între 1300 şi 1 400 m -, stră- 

 bate coma între Greaban (1624™-) şi Scăricica (i7i6 m -). Bărnaru la ori- 

 gină între 1400 şi I300 m -, străbate coma între Barnar (i700 m> ) şi Căboiu 

 (i658 ra ). Cum vedem, linia despărţitore a apelor între Bistriţa şi basenul 

 Dorneî, nu coincide cu axa piscurilor celor maî înalte, ci e împinsă mult 

 maî spre West ; despre o erosiune regresivă fruckschreitende Erosion) în 

 sensul luî Lowl, nicî nu pote fi vorbă. 



