iJULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 67 



Din studiul morphologic a masei şisturilor cristaline, am conchide dar 

 că acesta masă sud forma, pe care o vedem e mal nouă de cât riurile, care 

 o strebat. Succesiunea de cute * regulate, pe care le observăm în văile 

 transversale, ce o strebat, faptul că depositele cretacice superiore de la 

 Glodu sunt cutate concordant cu şisturile cristaline, faptul ca flyschul de 

 pe Holdiţa în sus de Broştenî e cuprins cu totul în şisturile cristaline şi 

 cutat concordant cu densele, ne silesc să admitem că înfâţoşarea actuală 

 a masei de şisturi cristaline e căpătată cel mult la începutul perio'deî ter- 

 ţiare. Vom vedea îndată, ce importanţă are acest fapt în istoria geologică 

 a Carpaţilor esticî. 



Ambele aceste membre din urmă ale arcului carpatic, adică zona klip- 

 pelor neocomiene şi masa şisturilor cristaline, sunt considerate de profesor 

 Victor Uhling de la Praga, ca făcend parte din marea Klipă Ost-Carpa- 

 ticâ. In interpretarea nouă pe care o dă Klippelor, Uhlig admite că Car- 

 paţiî ostiei trebue să fie continuare a zonei sudice a Klippelor din Pre- 

 ninî (Carpaţiî nordici), iar nu ca o continuare a Tatreî după cum s'a con- 

 siderat până acurn. La finea neocomuluî şi înainte de începutul gatiltuluî, 

 mişcări considerabile în scorţă, au avut loc în întrega regiune a Carpaţilor 

 afară de Tatra ; la aceste mişcări aii luat parte tote formaţiunile sedimen- 

 tare mai vechi de cât gaultul, împreună cu şisturile cristaline, desemnând 

 ore-cum conturul de astădî al arcului carpatic. 



In marea transgresiune cretacică de maî târditi, aceste mase deja ridi- 

 cate, apăreau ca un archipelag ; cum ar fi de ex. astădî lanţul Antilelor în 

 marea Mexicană. Ele alcătuiau aşa numitele «Klippen». In klippe dar, care 

 se pot cunosce uşor pe teren prin relieful lor, trebue să întâlnim tote for- 

 maţiunile vechi inclusiv neocomian, iar nu numai până în tithonic inclusiv, 

 după cum se admitea până acum. Transgresiunea cretacică a început în 

 Carpaţî în diferite timpuri : în Arva cu gaultul, în Maramureş, Bucovina, 

 Glodu cu cenomanul, în unele părţi din Carpaţiî Galizieî cu senonul, şi 

 s'a continuat apoi cu transgresiunea eogenă, căci găsim în multe locuri 

 în Carpaţî, calcarurî cu numuliţî de-asupra depositelor cretacice superiore 

 orî chiar direct pe şisturile cristaline. Aceste ape înaintate în interiorul ar- 

 cului carpatic sub formă de braţe întinse, orî fjordurî, au trebuit să spele 

 piciorul klippelor orî chiar pe une locuri să le acopere. Depositele pro- 

 venite din aceste transgresiuni, sunt numite de Uhlig, «Klippenhiille» în- 

 velişul klippelor. Orî unde le vom întâlni dar trebue să le găsim discor- 

 dant pe depositele maî vechi. Nu e locul să insistăm aici maî mult asupra 

 acesteî teorii, pote una din cele maî fructuose din câte s'a emis până acum 

 asupra istoriei geologice a Carpaţilor. Ea ne uşureză în chip considerabil 

 cercetările, şi aruncă o lumină neobicinuită asupra multor cestiunî nebulose 

 din geologia Carpaţilor, tocmaî aşa precum teoria atomilor conduce pe chi- 

 mist în cercetările luî. In comunicarea asupra Rarăuluî vom reveni maî de 

 aprope asupra klippelor, rămâne acum întrebarea, cum remâne ideia pe 



