68 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



care am emis'o maî sus, câ masa şisturilor cristaline din Suceva. a căpătat 

 configuraţiunea actuală în o dată mult mal recentă de cal cretacicul su- 

 perior: 



Neapărat că lămurirea mai de aprope a acestei întrebări, reclamă cer- 

 cetări mult mal amănunţite, de cât acele pe care le-am făcut eu, maî mult 

 incidental în scurtul timp, ce am putut să îl consacru şisturilor cristaline. 

 Geologul şi petrograful trebue să se ajute reciproc în acesta importantă 

 întrebare. 



Faptul însă există şi teoria trebue modificată, ca în calapodul eî să în- 

 capă tote faptele, cât se pote de comod, nesilite. Forte probabil că o cu- 

 tare postumă în neogen, a încurcat raporturile geotectonice în aşa chip, 

 că urmele cutelor maî vechi post-neocomiene numaî prin cercetări tecto- 

 nice şi petrografice detailate pot să fie relevate. 



4. Depositele cretacice superiore de la Glodu şi depositele eogene din 

 basenul Domeî. Din cele spuse maî sus asupra klippelor, urmeză că am 

 putea numi aceste deposite, învelitorea klippelor de la marginea internă 

 a arcului carpatic, precum fiyschul îl învelesce la exterior. La Glodu găsim 

 deposite cenomane, redemate imediat pe şisturile cristaline, alcătuite din 

 conglomerate de costă, greşuri cu Exogyra columba, şi marne cu Inoce- 

 rami. Ele sunt pretutindenea înconjurate de şisturile cristaline şi plisate con- 

 cordant cu ele. 



In basenul Dorneî, între banda îngustă deslipită din masa şisturilor cris- 

 taline şi scufundată după linia de ruptură, şi între marginea abruptă a 

 maselot andesitice, găsim deposite eogene în facesul petrografic al fiy- 

 schuluî, alcătuite din greşuri, mame, şisturi lutose foldse cu fucoidele obici- 

 nuite, şi calcaruri, şi conglomerate cu Numuliţî. Aceste deposite sunt cu- 

 tate cât se pote de regulat, în direcţia Nord-Sud; în marginea de West 

 se cufund i sub andesiturî, în rest sunt pe une locuri acoperite de tufuri 

 andesitice, orî de un soiu de lehm, provenit din alterarea tufurilor. Cu 

 marginea lor de Est se alipesc de şisturi cristaline, nu le vedem de-asupra 

 lor. Că din aceste fapte trebue să conchidem la vîrsta neovideanică a ande- 

 siturilor, numaî e nevoe să maî spun. 



III. Masele eruptive te) tiare. Alcătuesc extremitatea colţuluî Suceaveî, 

 mărginită la Est de linia de ruptură Călimănel-Drăgoiasa şi de marginea 

 Westică a eogenuluî din basenul Dorneî-Calimaniî cu dependenţele lor 

 Pietrele roşii (triplex confinium). Lucaciu fac parte din aceste mase. In 

 Sud se legă, cu cel maî puternic masiv eruptiv de la marginea internă a 

 arcului Carpatic, cu masivul Hîrghiteî. O continuare spre Nord o vedem 

 în andesiturile din munţii Rodneî. 



Pentru a ne face o idee de puterea colosală a acestor mase eruptive, 

 să considerăm cifrele următore : Albia pariului Călimănel, sub Deluganu, 

 în Păltiniş, de unde încep Calimaniî, are o altitudine de I200 m \ Vîrfu 

 Calimanuluî 20i3 m -, şi a Pietrosului tot în Calimani 2107™ . 



