BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 70 



Aicî însă vom considera'o ca o specie caracteristică numai cenomanuluî, 

 aşa după cum e considerată pretutindine în Carpaţî. 



Resumând tote cunoscinţele, ce le avem pînă acum asupra Glodului, 

 conchidem: 



i. Că aceste deposite aparţin numai la cretacicul superior şi anume: 

 5. Marne. | Inoceramus striatus 



4. Alternanţa de greşuri şi 



Turonian. 



I Inoc. labiatus 

 marne p. super. 



3. Alternanţă de greşuri şi marne p., infer. : Exogyra 

 columbă, Inoceramus latits ori I. Orbicularis. 

 Cenoman. 2. Greşuri cu Exogyra : Exogyra columba, Exogyra co- 

 nică, Pyrina inflată, Ilemiaster bufo, 

 1. Conglomerate. 

 Şisturi cristaline. 

 Pentru senonian, care ar trebui căutat în marnele superiore, pe care 

 Uhlig le paraleliseză cu marnele de Puchow, nu avem pînă acum nici o 

 dovadă palaeontologică ; mai mult încă, dacă d-1 Grigorie Ştefănescu a 

 găsit Inoceramiî turonianî în aceste marne superi6re, nu în mamele din 

 alternanţă, atunci presenţa senonianuluî este cu totul exclusă. 



Asemănarea petrografică, pe care o invocă profesorul Uhlig, ori cât de 

 isbitore ar fi cu marnele senoniane de Puchow, nu este de loc o dovadă 

 ţinând cont maî ales de distanţa, care separă valea Waag-uluî de valea 

 Glodului, şi de faptul că esact aceleaşi mame ca şi cele superiore se află 

 la Glodu şi în partea iiiferidră a alternanţei, cum excelent se pote ob- 

 serva în dealul Surduc. 



2. Cretacicul superior de la Glodu, se presintă în faciul Nord-europeic- 

 hercynic, ca în Valea Elbeî. 



3. Că în privinţa tectonică (vedî Fig. 2), aceste deposite formedă o 

 cută cuprinsă în şisturile cristaline ; adică în mijloc un anticlinal şi de oparte 

 şi de alta câte un synclinal cu aripele externe sprijinite pe dealul Dră- 

 goiescî şi pe dealul Glodului. 



4. Că presenţa Neocomianuluî şi a Gault-uluî este exclusă, de ore ce 

 greşurile cu Exogyre se razimă direct pe şisturile cristaline, şi decî chipul 

 cum sunt representate depositele cretacice de la Glodu pe charta geolo- 

 gică e greşit. 



Să vedem acum legăturile acestei mici regiuni cretacice cu cele alte re- 

 giuni de aceiaşi vîrstă din Carpaţî, şi conclusiunile cari se pot trage din 

 presenţa lor la marginea internă a arcului Carpatic din Suceava, asupra 

 istoriei geologice a Carpaţilor estici. 



Am spus că regiunea cretacică de la Glodu, represintă un mic fiord a 

 măreî Cenomane, scobit în şisturi cristaline. Fundul acestui fiord ar fi 

 astă-dî representat prin culmea alunişuluî şi înălţimele la Sud de Glodu ; 

 aicî la capătul de Sud a regiuneî, găsim urmele cele maî evidente de ero- 



