S^ BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Din mulţimea considerabilă de fosile, enumerate de Herbich, menţionez 

 numai pe cele cari au raport cu Glodu. 



lnoceramus labiatus. 



Inoc. striatus. 



Inoc. latus. 



Inoc. Cripsiî. 



Exogyra columba. 



Exogyra lateralis. 



O st rea hippopodium. 



O. vesicularis. 



Lima elongata. 



Avicula. 



Astarte. 

 Pe basa acestor descoperiri în Persani, Herbich admite că o mare parte 

 din greşul carpatic, din spre graniţa Moldovei, numit de dînsul în studiul 

 seu asupra ţeriî Secuilor, greşul de Uz = Uzersandstein, identic cu greşul 

 de Jamna din Galiţia, aparţin cretaciculuî superior. Presenţa Inoceramilor 

 în valea Uzului, Gyimeşuluî şi Oituzuluî, ar întări acesta idee. 



O legătură faunistică, între aceste deposite cretacice superiore intra-car- 

 patice şi cele extra- carpatice o găsim în faptul cum spune Szajnocha (op. 

 cit.) că în crida superioră din platoul podolic, în basenul Nistrului, în valea 

 rîuluî Sered, s'a găsit de Fareczny, forme ca : Acanthoceras, Mantelli, Oslrea 

 carinata^ ca şi în Bucovina. 



Legătura braţului măriî cenomane de la Glodu, cu largul mării de la 

 exteriorul «măreî klippe Ost-carpatice» se făcea prin Bucovina: «Din pîrîul 

 Cibo, la Kîrlibaba, unde greşurile cu Exogyre şi conglomeratele, se razima 

 imediat pe şisturile cristaline, pornesce o bandă de cenoman către Nord, 

 care atinge marginea de Nord a masei de şisturi cristaline şi a «Zonei 

 Calcare» (Zona klippelor în sens restrîns, alcătuită în Bukowina din Trias 

 după Paul) în dreptul localităţii Bobeica, la izvorul pîrîuluî Kîrlibaba, apoi 

 de aici se întinde către Nord-West şi Sud-Est, la marginea externă a klip- 

 pelor. De la Bobeica se desparte apoi o ramură de i6 km - de crida supe- 

 rioră care se întinde în direcţiunea Sud-Sud-Est către m-tele Sucina, până 

 în apropierea minelor de la Valea Stîneî.» 



«Greşurile şi conglomeratele cenomane, care stau în legătură cu cele de 

 la Kîrlibaba, se pot urmări neîntrerupt la marginea externă a Klippeî Ost- 

 carpatice până la Nord de Câmpulung (i).» 



Tocmai acesta legătură a depositelor cretacice superiore de la marginea 

 internă a arcului carpatic, cu deposite de aceiaşi vîrstă de la exteriorul 

 Klippeî Ost-carpatice, descoperite de Profesor Uhlig, a fost pricina pentru 



(i) V. Uhlig. Ueber die Beziehungen der sudlichen Klippenzone zu den Ostkarpa- 

 ihen. 1897 pag. 2 şi 3. 



