BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 83 



care am spus în partea generală, că forte probabil partea internă a fly- 

 schuluî din Suceva, trebue să fie de vîrsta cretacică superioră, şi că tocmai 

 presenţa acestor deposite la Glodu întăresce acesta presupunere. 



Pe de altă parte faptele constate de mine la Glodu, stau în deplin acord 

 cu noua interpretare a klippelor dată în timpul din urmă de Uhlig (i). 

 Dacă la Glodu ar fi «cretacic inferior» cum e representat pe charta geo- 

 logică, el ar trebui să fie în mijlocul regiuneî, înconjurat orî acoperit de 

 «cretacic superior», în tot caşul în discordanţă de stratijîcaţie cu cenomanul. 



Cum am vedut însă, în mijlocul regiuneî de la Glodu, avem straturile 

 cele mai noî. Presenţa neocomuluî la margine, în concordanţă- de strati- 

 ficare cu cenomanul de de-asupra ar fi lovitura de morte a teoriei luî Uhlig. 

 Din fericire însă acest lucru nu se întâmplă, căci cenomanul se razimă 

 direct pe şisturile cristaline. Remâne numai taptul plisăriî postume, şi ur- 

 mărirea mai de aprope a unei plisărî post-neocomiene, care cer lămurire. 

 De 6re-ce straturile cenomane sunt plisate, este sigur o a doua plisare 

 după perioda crideî superiore, aşa că configuraţiunea actuală a maselor 

 de şisturi cristaline din judeţul Suceva, este căpătată în terţiar ; tot la ace- 

 leaşi conclusiunî ne conduce şi faptele, pe cari le- am amintit în partea ge- 

 nerală. 



Pentru a termina cu Glodul, remâne se maî adaog câte-va cuvinte spre 

 lămurirea schiţei geologice de la Glodu. Pe pîrîul însemnat pe charta pîr. 

 «Chiruţeî» care însă în literatura geologică română, e cunoscut sub numele 

 de pîr. «Păcurarului» întîlnim şisturi quarţiiice forte încărcate cu pyrokisit 

 Acest mineral este aşa de abundent că întîlnim bucăţi alcătuite maî numaî 

 din acest mineral. Aceste straturi manganesifere încep înainte de pîr. Chi- 

 ruţeî, pe malul Negreî şi se continuă aprope 500 m - spre gura Drăgoescî, 

 fiind cuprinse în micaşisturî. Direcţia lor ar fi N — S orî deviată puţin 

 spre Est. înclinarea 6o° Est. 



D-l Grigore Ştefănescu amintesce de aceste straturi manganesifere, con- 

 siderându-le ca «un filon» ; «un alt filon începe din valea Negreî, la gura 

 Păcuraruluî, se continuă neapărat la Nord până în Negra Şaruluî, unde 

 apare în Bucovina la arşiţa deluluî Negriî şi unde se exploateză (2).» 



Acest mineral însă nu se arată de loc în filon, ci se presintă. simplu în 

 o intercalaţiune de şisturi quarţitice în şisturile cristaline şi aicî ca şi acele 

 descrise de d-l Petru Poni, pe valea Holdeî, în delul Ferului, pe Negra 

 Dorneî etc, în admirabila sa lucrare asupra Mineralelor din Suceva, d-l 

 Poni vorbesce cu drept cuvînt de «şisturi siliciose, de colore negră, cu un 



(1) Ideile fundamentale asupra Klippelor din Carpaţî le desvoltă Uhlig în volumi- 

 nosa lucrare din 1890. «Der pieninische Klippenzug» Iahrb. d. k. k. R. A. Bd. 4o 

 pag. 573 — 585 şi 792 — 820. Apoi în «Bemerkungen zur Gliederung karpatischer Bil- 

 dungen» răspuns luî C. M. Paul. Iahrb. 1894 p. 183. Şi în fine în 1897 op. cit. 



(2) Grigore Ştefănescu. Anuarul pe ISS5 pag. 66. 



