BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



regiunilor? Şi cine, care a vedut Piatra Craiului cu zăpedile sclipitore în 

 mijlocul vereî, a Bistriţei cu înaltele vîrfurî albe-sure, a Tismaneî şi a 

 Cloşaniior cu pereţi abrupţi de sute de metri, nu va recunosce în natură 

 cel maî desăvîrşit maestru, ce de nenumăraţi secolî lucreză pentru a 

 îmbrăca pămîntul cu formele cele maî artistice, a 1 înfrumuseţa cu or- 

 namente n: închipuite, tăind în masivele colosale monumente neperitore, 

 carî numai el e în stare, să vie. să le prefacă, când s'au prea învechit. 



Varietatea formelor însă, ce îmbracă relieful şi abondenţa ornamentelor, 

 cu carî se împodobesce pămîntul, sunt în strînsă legătură cu natura geo- 

 logică a regiune! ; frumuseţea, ce întrupeză priveliştea, ese din contrastul, 

 ce variatele roci stabilesc între ele. De aceea, cele maî atrăgătore regiuni 

 sunt acelea, unde găsim alăturea de înaltele creste de roci cristaline, for- 

 mele capriţiose şi sălbatice ale calcarelor aride, bordate de dealurile uniform 

 convexe de gresii şi argile maî nouî. Nimic maî imposant de cât un peisaj, 

 ce ne arată colo în zare, după nisce dealuri verdî-deschis, nisce culmî 

 acoperite de păduri nesfirşite de bradî negri-verdî, culmî, ce duc la vîrfurile 

 stâncose, între carî sclipesc în zare reflexul argintiu al zăpedilor, şi în 

 jurul cărora lambourile calcare albe-sure se înşiră ca o ghirlandă pentru 

 a încununa gigantul, ce a înfruntat atâtea potope. 



Şi artistul, care lucreză neîncetat, creând mereu fără a repeta, utiliseză 

 numeroşî factori interiori şi exteriori mantalei pămîntulul, dintre carî cel 

 maî sîrguitor şi neastîmperat este apa, element în continuu mobil şi mo- 

 delator. Pe cât de mari şi minunate sunt resultatele acestui neobosit 

 element, pe atât de simple sunt legile, la carî se supune în lucrul seu: 

 O apă curge tot-dea-una după linia de cea maî mare pantă, iar acţiunea 

 cî se exercită pe liniile de cea maî mică resis tentă. 



Roca, asupra căreia apa pare a-şî exercita cu o deosebită predilecţie 

 stâpînirea, masa, în care îşî taie cu siguranţă şi măiestrie, tot ce pote fi 

 maî maîestos şi maî uimitor, este calcarul. Din causa mişcărilor, la carî 

 sunt supuse regiunile din timp în timp şi din causa puţinei elasticităţi a 

 calcarului, se croiesc în acesta atât la exterior cât şi la interior multe 

 crăpături, linii de mică rezistenţă, în carî introducendu-se apa, va începe 

 prin armele eî: erosiunea, corosiunea şi presiunea hidrostatică, să moduleze 

 drumuri subterane, galerii nesfârşite, boite, drumuri măreţe, adevărate 

 palate subpămînte cu ornameDte, ce mintea nu-şî pote închipui. 



Aceste fenomene datorite apeî au însă pe lângă valorea lor artistică, 

 că dau farmec şi originalitate regiunilor, unde se găsesc, au şi o importanţă 

 sciiinţifică. Geologul, care caută în natura şi disposiţia rocelor indicii pentru 

 a stabili istoria pămîntuluî, va găsi, în urmele lăsate de ape la suprafaţa 

 pămîntuluî, inscripţii adânci, carî pe lângă cele-1'alte date îl vor îndruma 

 spre restabilirea trecutului liniştit saiî forte sbuciumat al regiunii, ce stu- 

 diază. De aceea, pe de oparte pentru a face cunoscinţă cu curiosităţile, ce 

 munţii noştri posed, pe de altă parte pentru a profita de tot ajutorul 



