86 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



sciinţific, ce cunoscerea acestor fenomene ne pote da în tote ramurile sci- 

 inţifice, de aceea, dic, în escursiunile mele n'am lăsat, să-mî scape ocasiunea 

 de a me bucura îndestul de frumuseţile ţării şi nicî aceea de a cerceta 

 aceste fenomene hidrologice. 



In acesta lucrare, ce cred, că nu e de cât începutul unui şir de descrieri, 

 unde fie-care va veni să înscrie, tot ce munţii noştri au ca frumuseţe şi 

 tot ce se găsesce în eî ca minunat şi curios, în acesta lucrare începătore 

 voiu trata maî întâiu despre acele numerose masive calcare, ce prin ele 

 singure fac renumele mult visitatelor regiuni din Prahova, Dâmboviţa, 

 Muscel, R.-Vâlceî, Gorj şi Mehedinţi; în a doua parte voiu arăta, ce s'a 

 scris până acum asupra fenomenelor hidrologice la noî în ţară, despre 

 strimptele chei, rîurile subterane, peşteri, poduri naturale, isvore şi lacuri 

 periodice, lapie etc, şi voiu descrie maî pe larg câte- va din aceste feno- 

 mene observate în masivul Bistriţei. 



Calcare. 



Cele maî puternice masive calcare din Carpaţiî meridionali se găsesc la 

 extremităţile zonei cristaline. Pe la marginea sudică a zoneî, şi chiar în 

 interiorul eî, întâlnim din distanţă în distanţă, lambourî răsleţe, ce par a 

 stabili legătura între întinsele regiuni calcare extreme. După studiile geo- 

 logice de până acum ele aparţin grupuluî superior al şisturilor cristaline 

 şi mezozoiculuî. 



Calcare cristaline ca aparţinând archaiculuî găsim descrise şi representate 

 pe harta Biurouluî geologic de sub conducerea d-luî Gr. Ştefănescu (i); 

 de asemenea Primics (2) a descris ca atare calcarele din munţii Făgă- 

 raşului. Acestea din munţii Făgăraşului sunt dispuse în bande verticale 

 intercalate în şisturi cristaline şi urmeză culmea munţilor de la Olt până 

 la Dâmboviţa. In genere bandele sunt înguste, numaî de 10 — 40 m. şi 

 adesea şi maî înguste; unele însă ajung până la 300 — 400 m. — în valea 

 Arpasuluî mare — chiar şi o mie la Poiana Nemţuluî. Aceste calcare 

 sunt de doue feluri: unele cristaline câte-o-dată dolomitice; altele maî 

 puţin cristaline cu cuiburi de amfibol. Din causă că maî întot-deauna cal- 

 carele şistose sunt însoţite de amfibolite, cu cari alterneză în maî multe 

 locuri, e posibil ca şisturile amfibolice, să fi resultat prin metamorfismul 

 calcarelor (Primics). Pe lângă calcare cu tremolită şi galena intercala' e 

 între şisturile amfibolice şi serpentine talcose la Scara, sunt şi calcare, ca 

 cele din Valea Giurgiului, însoţite de şisturi argilose dure, sericitose şi 

 quarţitose (S. Ştefănescu) (3). Ca etate, calcarele din munţii Făgăraşului, 



(1) Annuaire du Burcau geologique No. 1, 2 pag. 24, 60 şi 61. 



(2) G- Pkimics : Dic geolog. Verh. cler Fogarascher Alpen. pag. 29 — 31. T. k 

 v. g. Anstalt. 



(3) S. Ştf.făxf.sco : Memoriu geologic asupra jud. Argeş A. B. G. pag, 24, 146, 152. 



