BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 89 



lavelor şi Ghimbavu. In partea centrala a luî se observă o depresiune, 

 în cari sunt depuse formaţiuni cretacice. Cât privesce masivul Bucegilor 

 el se reduce la numerose Klippe, ce es prin cretacic, formând vîrfurile 

 munţilor: Strunga, Piatra arsă, Furnica, Zânoga, Lespezile, Di- 

 chiul etc. Aceste calcare repauseză direct pe cristalin. 



Calcarele acestor masive aparţin etajului mediu şi superior al jurasi- 

 cului şi celui inferior din cretacic. După d-1 Simionescu(i) el e de patru fe- 

 luri, cel puţin în masivul Piatra Craiului: întâi calcare roşii cu amoniţî, 

 peste cari vin calcare cu crinoidî, apoi calcare roşii cu lamelibranchiate, 

 (Pecten) şi altele gălbui cu silex. Calcarul roşu cu amoniţî şi brachiopodî, 

 care se găsesce la obîrsia isvoruluî, ce se scurge din Gruiul Lupului, cal- 

 care caracterisate prin Philloceras thortistilcatum, le atribue ca!lovianuluî(2). 



D-1 V. Popovicî-Haţeg în o notă recentă (3) raportă, pe basa Phillo- 

 ceraselor găsiţi, aceste calcare roşii la basa Oxfordianuluî inferior, la li- 

 mita chiar a stratelor calloviane terminale cu Cardioceras Lamberti. 



După d-1 Redlich ele formeză pe deplin un equivalent al stratelor 

 dogeriane din Sviniţa, identice cu cele de la Săcuime descrise de Herbich. 

 Maî desvoltat e dogerul în partea N. a muntelui Strunga, la Valea Lu- 

 pului, unde d-1 prof. Toula a găsit Posidonomya alpina, şi în partea W. a 

 Pietrei Craiului. D-niî Mrazec şi Alimănişteanu '1 semnalezi la Les- 

 pedî şi în partea E. a masivului Zănoga d'asupra văeî Ialomiţa, unde e 

 representat prin calcare cenuşii fosilifere (4). 



Partea superioră a Pietrei Craiului, Nămăeştilor şi klippele din Bucegî 

 sunt constituite din calcarele albe gălbui sau cenuşii, breciforme şi chiar 

 oolitice, formând bancuri puternice, ce se rezimă, când direct discordant 

 pe şisturi cristaline, ca, la P. Craiului etc, când pe jura mediu ca la Strunga 

 Zănoga etc. Bazaţi pe studiul paleontologic deosebim cel puţin în Piatra 

 arsă, Schitul Peştereî şi Dealu Sasului, două nivele : unul inferior cu afi- 

 nitate jurasică corespundetore stratelor de Stramberg (Titonic superior) 

 şi altul cu afinitate cretacică, caracterisat prin forme aparţinând stratelor 

 de Berrias şi Neocomuluî propriu dis. Aceste doue niveluri se leagă însă 

 aşa de intim pstrografic, că e imposibil a stabili o delimitare între ele. 

 La partea superioră calcarele devin marnose trecând la marnele bare- 

 miane (5). (V. Popovicî-Haţeg) (6). 



Calcarele din Mehedinţi şi W. Gorjuluî au fost studiate de d-1 M. 



(1) I. Simionescu: Excursiune în basinul Dâmbovieioreî. B. S. S. An VI, No. 5. 



(2) I. Simionescu: Asupra Callovianuluî în Carpaţî B. Soc. Se. An. VII. No. 1. 



(3) V. PopovicI-Hatzeg : Societe geologique de France. Seance de 28/11, 1898. 



(4) Raportul d-lor Mrazec şi Alimănişteanu etc. 



(5) I. Simionescu: Asupra baremianuluî din basinul Dâmbovieioreî. B. S. S. An. 

 VI No. 2. 



(6) V. Popovici-Hatzeg: Les calea. Tith. et Neoc. de Muscel, Dîmboviţa, Prahova 

 Bul. Soc. geolg. de France 3 serie Tome XXV. 



