92 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Călimeştilor sunt date la iveală de-oparte şi alta afleurimente de gneis şi 

 micaşist. 



In siclinalul format de aceste conglomerate s'au depus calcarul de la 

 Gura-Lotruluî atribuit de d-1 Redlich (i) cretaciculuî, împreună cu gresiile 

 din partea W a acestui basin. Primics (2) semnaleză cel dintâi la Gura 

 Lotrului «ein Grobkalk» pe care '1 atribue eocenuluî. 



Calcarul afleureză ca stânci în marginea apeî, la piciorul poduluî şoselei, 

 apoi pe sosea în malul tăiat se observă treî aflorimente maî marî, şi un 

 altul pe ogaşul ce trece prin cătunul Golotrenî. E un calcar madreporic 

 cenuşiu compact, pe unele locuri breciform, cu vine roşii. Se observă şi 

 câte-va bancuri de un calcar brun forte compact de aspectul calcarului 

 litografic. In calcarul cenuşiu se ved multe fosile şi numerose geode cu 

 calcită; cel brun pare lipsit de fosile. Căderea acestor calcare e spre NE. 

 cu 60 1 . Aci direct peste calcar vin conglomerate, ce probabil aparţin cre- 

 taciculuî superior; ele cad spre SE. cu 30 — 40 . Maî spre W., la capul 

 de W al satului Brezoiu, găsim nisce marne cu intercalaţiunî de calcită ; 

 fosile sunt puţine, însă după aspectul petrografic roca semăna cu marnele 

 din basinul Dâmbovicioreî. De asemenea şi calcarul de la Gura-Lotruluî se 

 aproprie de cel din dealul Sasuluî, de aceea am considerat de-ocam-dată 

 până la alte probe calcarul acesta ca neocomian, marnele ca baremiane 

 iar gresiile, după cum le-a luat şi d-1 Redlich, ca senoniane. Conglomeratele» 

 ce acoperă tote aceste formaţiuni, aparţin probabil cretaciculuî celui maî 

 superior; ele sunt representate pe harţî ca eocenice. Asupra tectonicei a- 

 cesteî regiuni voiu reveni în o lucrare viitore. Amintesc însă aci, că am 

 mai găsit pe cresta din W. văeî luî Stan un calcar negricios cu vine de 

 calcită, pe care d-1 inginer R. Pascq l'a găsit maî desvoltat în pai tea 

 înaltă a văeî luî Stan. 



Calcare terţiare, maî puţin răspândite şi nu atât de interesate din 

 punctul de vedere, ce consideram aci, aii fost studiate de d-niî Gr. Şte- 

 fânescu, Sab.\ Ştefănesco, Primics, V. Popovlci-Haţeg, Tolla, Redlich, etc. 



Fenomene de erosiune. 



Pe de-oparte influenţa mişcărilor cojeî terestre, pe de alta acţiunea apeî, 

 au contribuit să tae în rigidele mase calcare, ce enumerarăm, formele cele 

 maî capriciose, nelipsite nicî de originalitate şi nicî de imposanţă. Aceste 

 forme, ce îmbracă masivele calcare, sunt forte multiple şi variate ; Io,- da- 

 toresc multe din încântătorele regiuni din munţii noştriî aspectul pitoresc, 

 ce ni'l presintă. 



In genere munţiî calcaroşî se lasă în pantă forte lină în direcţia căderii 



(1) Redlich. Geologische Studieri in Rumănien I! V. d. k. k. g. Reichsanstalt 17 18 ii 



(2) Primics: Fogarascher Alpen pag. 5. 



