96 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Dobriţei prin aproprierea Tismaneî etc. Chiar în marmora albă de la 

 Tîrnovu, Gaurî etc, nu lipsesc grotele şi cavernele. 



E renumită în poveşti peştera din Tîrnovu mare, plină de pietre nes- 

 timate şi comori adunate de haiducî din timpi uitaţi. Acesta grotă e greu 

 de visitat, nu pentru că bogăţiile «jurate» portă nenorocire cercetătorului, ci 

 pentru că intrarea eî se zăresce ; numai ca o pată negră cu mult deasupra gro- 

 hotelor, în peretele vertical din spre NW. de vf. Tîrnovuluî mare. Şi nu 

 «iarba fearelor» ţî-ar trebui pentru a lua în stăpânire comorile peştereî, ci 

 un «prepeleag» lung de vre-o 60 m., pe care să te suî până la gura eî, 

 din care se lasă în jos late dungi galbenî-brune de lehmul scos de ape 

 afară din peşteră. 



Calcarele din Găuri prin mişcările, ce au suferit, s'au crăpat în tote di- 

 recţiile aşa de intens, că multe ajung la suprafaţă, resimţindu-se şi în rocele 

 verdî şi serpentina, ce se întinde deasupra lor (1). Crăpăturile de la basă. 

 ce aii fost lărgite de apele isvorelor, ce vin din spre Piatra tăiată şi cari 

 bagă mult terra rossa şi lehm prin ele, portă numele de Gaura Smeuluî. 

 Lor datoresce regiunea numele de Găuri. Aceste crăpături de şi intense nu sunt 

 în lungă şi accesibilă continuitate. In Poliţî însă găsim o cavernă lungă 

 de vre-o 10 m , care dirijându-se maî întâi spre N se întorce după vre-o 

 10 m. spre W şi se înfundă prin bolovani şi lehm, tocmai când se coteşte 

 iar spre S. In peretele drept înainte de cotitură, e o gaură forte strimtă prin 

 care comunică cu un puţ vertical adânc de vre-o 30 m. Insuficienţa pre- 

 parativelor nostre nu ne-a permis a cerceta acest puţ. Ciobanii istorisesc 

 că în una din aceste caverne au băgat un câine şi a eşit tocmai în Costa 

 luî Rusu. Cât trebue credut din acesta poveste, nu ştiu! 



Când tavanul vr'uneî grote se surpă, maî ales când caverna avea di- 

 mensiuni maî mari, prăbuşirea acesta se resimte până la suprafaţă, dând 

 loc acelor scufundaturi maî mult sau maî puţin circulare, numite doline, mici 

 văi închise, cu pereţi abrupţi de deci de metri. 



Ele afectă adesea forme de pîlniî — coifuri le numesc locuitorii- -şi în ele se 

 adună apele isvorelor din prejur pentru a dispare prin fundul lor, sau a forma 

 lacuri periodice cu scurgeri snbterane. Maî tot-d'auna fundul dolinelor e 

 acoperit cu un puternic strat de terra rossa. Maî ales în regiunea calcară 

 Balta — Baia-de-aramă sunt forte frecuente aceste fenomene: doline, coifuri, 

 deposite de terra roşa, poduri naturale, peşteri etc, sunt abondent răs- 

 pândite. Numai în comuna P onora numărăm 14 lacuri periodice cu scurgeri 

 subterane (Mrazec) (2). — De asemenea se întîlnesc doline în masivul Bis- 

 triţei — a Arnoteî citată de Todla, Redlich, — în masivul Dâmbovicioreî> 

 Piatra Craiului, Dealul Sasului, etc. 



(ij A se vedea asupra acestor calcare în comunicarea nostră din S Decembre 1897 



«Asupra Tectonicei regiuni din N. Parînguluî» la Soc. de Sciinte. Bul. An. VII No. 1 



(2) Mrazec. Geologie du haut plăteau de Mehedinţi Bul. Soc. Se. Fisice An V No. 12. 



