BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



99 



al căreia acoperiş puternic s'a rupt în jos prin crăpături verticale.» D-sa 

 generaleză şi pentru Cheia Galbenului, şi cea delaRuncu, Cerneîetc; 

 pentru cheia Dâmbovicioreî se pronunţă, că e un canon de erosiune, care a 

 fost lărgit în crăpături; «cel puţin în parte însă de asemenea aci trebue 

 să se fi format prin scufundarea unor acoperişuri de peşteri născute prin 

 cursurile de apă ». 



Câte- odată scufundarea tavanului unei peşteri nu s'a făcut complect, aşa 

 că rămâne pe unele locuri măreţe arcade, scurte galerii boltite, saîi 

 acele poduri naturale renumite în regiunile calcare. In Mehedinţi avem 

 podul natural de la Ponoare, descris de d-1 Drăghiceanu, Sava Şte- 

 fănescu, Toula şi de Joannes în Danube et Balcans partea I. De o parte 

 avem un lac periodic, Iezerul mare, cu coifuri în cari se scurg toren- 

 tele dimprejur; vis-a-vis se deschide gura negră a unei peşteri în care pă- 

 trund apele văeî, când plouă. D-1 profesor Tidla (i) ne presintă doue fo- 

 tografii forte frumose ale acestui pod natural. 



Podul natural de la Poridre vedut de sus după o fotografie de d-1 prof. Toula. 



Masivul Bistriţei (R.-Vâlcea). 



Acest mare lambou calcar se întinde pe o lungime de 12 km, din valea 

 Scărişora(N. Bistriţei) în direcţie maî întâiu NE, pînă la rîul Chei (Recea), 

 de unde se întdree spre N, pînă sub polele muntelui Folia; lăţimea maximă 

 ajunge 3 km., în dreptul mănăstireî A r n o t a. Vîrfurile luî stîncose Buila, 

 Fior ia nul, Vînturariţa, ce se ridică sălbatice drept în sus, ating înăl- 

 ţimea de 1800 m., dominând împrejurimile din depărtare. La basa nordică 

 a masivului, la Stîna Comarnicilor, găsim pe chartă cota 1470 m. 



(1) Toula, Vortrag 17 Februar citat. 



