104 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



cu intrarea, galerie forte populată de lilieci,, cari au depis pe fundal peşterii 

 un strat de guano pe unele locuri de un metru de gros. 



Atât paraclisul cât şi chilia sunt forte ruinate; iconele sgâriate, pereţii 

 găuriţi, lespedile deplasate, stricăciuni în mare parte datorite locuitorilor 

 vecini, cari nu caută în aceste locuri de cât comori ascunse sau lucruri 

 scumpe dăruite călugărilor, ce sihăstruiau aci. 



Tot în peretele drept al cheii, ce-va maî sus de cotitură, acolo unde 

 începe deja să se lărgescă, se deschide gura triunghiulară a celei a doua 

 peşteri a Bistriţei. Drumul se face la ea prin chee pe punţi rustice de 

 mesteacăn cu coja albă, rezemate de bolovani colosali la piciorele cărora 

 se rostogolesce apa Bistriţei furiose. Intrarea e cu vre-o 20 m. de-asupra 

 apei şi o pantă relativ uşoră de suit duce direct la ea. Pentru a visita 

 acesta peşteră trebuesc ore-carî preparative, căci se lasă în jos pe o pantă 

 de 45 cu vre 10 m., ducând în o galerie orizontală unde la capăt se des- 

 chide drept în jos un puţ adînc, în fundul căruia se aude vuind un isvor. 



Vr'un km. maî spre E. de Bistriţa, în dreptul satului Petrenî, se deschide 

 a doua cheie, a pîrîuluî Costescilor, ce despică muntele tocmai în partea 

 cea maî înaltă a lui. Acesta cheie în partea de sus e mult maî largă şi 

 drumul, care vine de la Stîna Comarnicilor trece pe deasupra culmei pe 

 marginea acestei chei. Numerose crăpături, mici caverne şi nişe scobite 

 de apă se observă în pereţii şi la basa acestei chei. 



Nu maî puţin interesantă şi imposantă e cheia Receî prin care şî-a 

 făcut drum rîul Recea, care de aci la vale portă numele de Rîul Chei ; 

 lucru, ce se maî întîmplă şi cu multe alte rîurî, ce curg prin cheî. 



Recea e formată din doue pârae, ce isvorăsc de sub Preuta (1961 m.) 

 şi se unesc la vr'un km. în sus de masivul calcar. Văile acestor isvore 

 sunt forte prăpăstiose: clinele repedî se termină adesea jos cu pereţi ab- 

 rupţi ; talvegul lor nu se lasă liniştit, ci în terase formate prin îngrămă- 

 dirile bolovanilor colosali şi numeroşilor butuci aduşi de apă. După unele 

 terase apa se aruncă în frumose cascade făcend un sgomot asurditor. In 

 aceste părţi, înaintea cascadelor pe terase, albia rîuluî ajunge maî multe 

 deci de metri ocupând aprope tot talvegul; sunt însă şi părţî strimte, unde 

 pereţii abrupţi ai văîeî lasă un loc numai de 2 — 3 m., pentru a trece apa 

 la vale. In cursul de vre-o 7 km., de h isvore pînă la confluenţă, aceste 

 pîrae se cobora cu mai bine de-o mie de metri, fapt ce îndreptăţesce furia, 

 cu care apa se lasă la vale. Cu unirea lor şi valea se lârgesce, apa se 

 maî domolesce şi urmeză albia săpată într'un deposit de nisip, petriş şi 

 bolovani, în cari formeză mai multe braţe şi mici cotituri. Puţin se bucură 

 de acest pat comod, în cari se resfiră liniştit în tot latul lui, căci nicî n'a 

 apucat bine să se liniştescă şi e tîrîtă în strimta chee calcară, unde în ne- 

 cazul bolovanilor, ce i se pun în cale, începe să vuescă cu turbare. Cheia 

 acesta a cărei lungime nu e nicî de 1 km., e una din cele maî tipice, maî 

 îngustă şi maî prăpăstiosă din regiune. 



