BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 291 



finium» (1650 m.) prin vîrful Lucaciu {1777 m.) şi până în vîrful Şerbel 

 (1650 m.), ea formeză linia despărţitore a apelor între Neagra din Bu- 

 covina şi Neagra Şaruluî; din vîrful Şerbeî însă ea urmeză cursul Sări- 

 şoruluî de graniţă până la gura luî în Neagra. Lungimea aceteî linii este 

 de 18 km. Laturea de Sud- West, aşedată pe graniţa Transilvaniei, trece 

 pe sub vîrful Pietrele roşii (1700 m.) lăsându-le în Transilvania, urmeză 

 pîrîul Tăetureî, apoi pe Haita până la gura eî în Neagra. De la gura 

 Haiteî şi până la gura Drăgoeseî nu maî avem nici o limită naturală ; linia 

 urmedă peste Caliman Ciribuc (1460 m.), pe sub vîrful Calimanilor (2013 m.), 

 tae terasele Buccinişuluî şi a Deluganuluî, şi urmeză apoî pîrîul Drăgoeseî. 

 In linie aeriană lungimea eî este aprope 19 km. 



Alcătuită maî în întregime din marginea unuî platou eruptiv înalt, aşedat 

 în faţa ma.gineî interne abrupte a şisturilor cristaline, acesta regiune cu- 

 prinde în partea sa de Nord-Est, unde masele eruptive nu au reuşit ase 

 alipi de masa şisturilor cristaline, o escavaţiune considerabilă în raport cu 

 înălţimele înconjurătore. Acesta escavaţiune, deschisă numai în colţul de 

 Nord al triunghiului prin valea Negrei, formeză ceia ce se numesce basinul 

 Negrei (1). Luînd ca medie a înălţimeî platoului eruptiv 1800 m., a mar- 

 gineî masei cristaline 1600 m. şi a albiei Negrei între Neagra-Şaruluî şi 

 Şarul Dornei 900 m., urmeză că între basenul Negrei şi înălţimele imediat 

 înconjurătore avem o deosebire de nivel forte bruscă cuprinsă între 700 şi 

 900 m. In trecut acesta escavaţiune a trebuit să fie mult maî adîncă de 

 cât cum o vedem astădî, căcî pe când acţiunea distructivă a agenţilor 

 atmosferici a contribuit tot-d'auna la micşorarea înălţimilor înconjurătore, 

 acţiunea acumulătore a cursurilor de apă a tins tot dea-una a umplea golul 

 remas. Ambele aceste acţiuni opuse în efectele lor, au lucrat deci în a- 

 celaşî sens, adică pentru micşorarea contrastului. 



Ceva maî la West, aprope în centrul platoului eruptiv, la isvorele Negre* 

 şi a Dorneî avem Caliman Isvoru (2031 m.) şi Petrosul (2102 m.); resturi 

 micşorate de sigur, a înălţimeî de altă dată a platoului eruptiv. 



Cum e de aşteptat din configuraţiunea terenului, tote cursurile de apă 

 ce udă escavaţiunea Negrei, sunt orînduite radial convergend către centru. 

 Un singur curs de apă, Neagra, care 'şî ia origina pe linia despărţitore 

 a apelor între Bistriţa şi Mureş, pe înălţimele cele maî marî ale platoului 

 eruptiv (Haita în Petrosul şi Neagra în Caliman-Isvoru), formeză porta 

 de eşire a tuturor acestor cursuri de apă către valea Bistriţei. Marginea 

 platoului eruptiv, care înconjoră escavaţiunea Negrei în Sud, Vest şi Nord- 

 West, presintă în Sud- West, între Piciorul Smida nouă şi P. Pâlcului, un 

 unghiu intrând, pe unde Neagra scapă din masa eruptivă, pentru a-şî urma 

 drumul maî uşor întâiu în direcţiunea S.W-N.E. pe lângă marginea su- 



(1) Cred că numele de «Escavaţiune» ar corespunde în românesce la expresiunea 

 de «Wanne> întrebuinţată de A. Penck pentru forme de teren analoge. 



