BULETINIL SOCIETĂŢII DE SCI1NŢE 



299 



iar nu separate de dînsele prin o ruptură, care ar fi arătată pe teren prin 

 valea Negrei. 



De la Coverca, marginea platoului eruptiv urmeză exact linia de rup- 

 tură N.-S., prin pîrîul Călimănel până în Păltiniş şi apoi prin pîrîul Dră- 

 goeseî până în Neagra Broştenilor. 



O limită mai tranşantă între 2 părţi constitutive deosebite de cât cum o 

 vedem pe linia Călimănel-Drăgoeasa, e greii să ne o închipuim. Maî ales 

 pe pîrîul Călimănel, pe drumul între Păltiniş şi Coverca, în o vale care pe 

 une locuri abia ajung la 10 m. lărgime, avem spre W. marginea abruptă 

 a maselor eruptive din Delugan, spre E. marginea abruptă a şisturilor 

 cristaline din Piciorul Călimăneluluî. (Fig. 1.) 



Să insistăm acum puţin asupra aspectului sub care ni se înfâţişeză par- 

 tea Calimanilor întorsă spre Moldova. Am întrebuinţat de atâtea ori nu- 

 mele de platofi fiind-că n'am găsit altul maî potrivit. 



IV. 



llao 



fosv 



eTi C<2-&rirtsa^!Ji^£_ -ffO' 





Fig. 1. 



Consideraţiunile următore vor justifica întru cât-va întrebuinţarea acestei 

 expresiunî. 



Ridicându-ne din Păltiniş pe vîrful Dealului Vînet, orî în vîrful Călimă- 

 neluluî pe marginea vestică a maseî şisturilor cristaline, o privelisce din 

 cele maî de admirat o avem înaintea ochilor; în E. şi N. vîrfurî legate 

 prin come maî mult sau maî puţin ascuţite alcătuind masa şisturilor c~is- 

 taline. In W. pante lăsându-se în formă de terase spre escavaţiunea 

 grei ; comele cari unesc înălţimele eruptive sunt late, orî acolo unde cur- 

 suri de apă le desparte, se termină tote prin păreţi verticali. Aceiaşi im- 

 presiune de platou înalt o căpătăm şi când suntem la «Triplex confinium» 

 pe o comă plană care unesce Pietrele roşii cu vîrful Lucacî, e aşedată o 

 piramida triunghiulară de greş, înaltă de 2 m "5o, a căreî cele trei feţe pri- 



