BULETINUL SOCIETĂŢII DE SClINŢE 307 



In 1872, Vincenz Hansel (i), descrie din partea Calimanilor din spre 

 Bucovina, câte-va rocî şi anume din: valea Negrei, Piatra-Dorneî, Măgura 

 şi valea Dorneî. Resultatul la care ajunge este că aceste roci sunt tote 

 andesituri cu hornblendă. Sanidin cu totul subordonat. Allophanul luî 

 Alth nu este un mineral ci un amestic de feldspath, opal şi un mineral 

 verde. 



In 1878, Herbich (2) face numai câte-va menţionări fără nicî o im- 

 portanţă, de 6re-ce studiile luî s'aii raportat numai la «ţara Secuilor». 



In 1879, G. Primics (3) descrie din Calimanî şi anume din: valea Bis- 

 triţei, valea Tiha, muntele Heniul şi muntele Strîmba, rocele adunate de 

 A. Koch şi Herbich, păstrate în museul din Cluj sub numele de Griin- 

 steintrachyte. 



Aceste rocî sunt: 1) andesiturî cu amfibol 2) andesituri cu amfibol 

 şi augit 3) andesituri cu augit şi 4) basalturî doleritice. Intre andestu- 

 rile cu amphibol descrie 2 grupe: una cu basis steclosă şi alta cu pasta 

 cristalină. Deja înainte de Primics, Ant. Koch descrisese din Calimanî 1) 

 andesiturî cu augit şi 2) basalturî doleritice. 



In tote aceste lucrări, nu vedem nicăerî vorbindu-se de presenţa în an- 

 desiturî a vre-unuî piroxen rombic. 



Din 1872 însă Tschermak arătase că o parte din piroxenul andesitu- 

 rilor din Ţibleş este dialagiU. Faptul, că tocmaî în andesiturî augitul 

 presintă destul de des un pleocroismus pronunţat, cu colori în aceleaşi 

 tonuri ca în hipersthen (4), fusese pricina că mulţi petrografî, în lipsa 

 unuî examen optic mai amănunţit, luaseră hiperstenul drept augit. Cer- 

 cetări maî amănunţite au arătat însă că multe din andesiturile cu augit 

 sunt andesiturî cu hipersten, ort pe lângă augit conţin şi hipersten. 

 In 1883, Whitmann Cross, arată că în andesiturile din America nordică, 

 hiperstenul este forte respândit. Din asest timp andesiturile cu hipers- 

 ten încep a se înmulţi pe contul andesiturilor cu augit. 



In 1883. F. Becke (5) arată că multe din andesiturile din Hargita şi 

 Calimanî, descrise de Ant. Koch, Primics, etc. ca andesiturî cu augit, 

 conţin forte adesea cristalî de bronzit şi în multe varietăţi augitul dis- 

 pare maî cu totul aşa că avem un andesit cu bronzit. Dintre localităţile 



(1) V. Hansel. Die petrographische Beschaffenheit des Trachytes der siidlichen 

 Bukowina. Verh. d. k. k. geol. R. A. 1872 pag. 150. 



(2) Fr. Herbich. Op. cit., pag. 337. 



(3) G. Primics. Petrographische Untersuchung der eruptiven Gesteine des nord- 

 lichen Hargittazuges. Foldtani Kozlony. IX 1879. No. 9—12. 



(4) H Rosenbusch. Mikroskopische Physiografîe der gesteinbildenden Mineralien. 

 1892. pag. 552. 



(5) F. Becke. Ueber die Unterscheidung von Augit und Bronzit in Diinnschliffeiv 

 Minerâlog. u. petrogr. Mittheilungen. V. 1883. pag. 529. 



