310 BtÎLETINUL SOCIETĂŢII DE SCIÎNŢE __^ 



maî noue, rămâne a se dovedi pe deplin în alte deschideri maî favorabile. 

 Ucând din Păltiniş spre marginea abruptă a teraseî Deluganuluî, apoî 

 peste terasele Buccinişuluî până aprope sub Piatra Caliman, întâlnim pre- 

 tutindenea roci de acelaş tip, adică andesiturl piroxenice. In marginea te- 

 raselor, unde le putem observa admirabil, sunt tot-d'a-una separate în ban- 

 curî) straturi, forte des chiar în plăci subţiri de 2 — 3 cm. ca în nisce 

 adevărate fonolite. înclinaţia acestor straturi este în general mică, între 

 io — 30 , de multe ori aprope orisontală. Plecarea lor este maî tot-d'a-una 

 spre W., adică spre coama Calimanilor. Tote andesiturile din acesta re- 

 giune au o colore cenuşie, o structură macroscopică porfiricâ cu firul mă- 

 runt orî mijlociu, adică sunt constituite din o masă omogenă, care sub lupă 

 nu se resolvă în cristalî, în cari sunt împlântate elementele cristaline con- 

 stitutive : plagioclas şi piroxen. Acesta masă fundamentală— Grundmasse 

 este în general compactă, fără porî, are duritatea unui feldspat, nu face 

 de loc efervescenţă cu HC1 chiar pe suprafeţe expuse intemperiilor. 



Sub microscop, masa se arată constituită maî în întregime din micro- 

 lite feldspatice, pulbere de magnetit şi pote din granule mici isolate de augit. 

 O substanţă sticlosă isotropâ=basis, este represintată în forte mică câtime 

 ca un soiu de ciment forte subţire între microlite. In psrioda extratelurică 

 de efusiune a magmei, acesta a fost deci în mare parte consumată în 

 formarea microlitelor. Ast-fel de structură a masei fundamentale, constituită 

 esenţial din microlite feldspatice idiomorfe şi din substanţă amorfă în can- 

 titate variabilă, o numesce Rosenbusch structură hialopilitică = hylapili- 

 tische Structur, iar Zirckel cu o expresiune forte plastică «ein glasgettănkter 

 Mikrolithenftlz > . O structură pilotaxitică tipică, în sensul luî Rosenbusch, 

 adică în care substanţă amorfă să lipsescă cu totul, nu am observat; de 

 alt-fel este forte probabil că o asemenea formă de structură să fie numai 

 teoretică, deşi Schafarzik o menţioneză în câte-va casurî rari la andesitu- 

 rile piroxenice din Cserhât. 



Elementele constitutive de prima generaţiune, adică separate din magmă 

 încă din peridda intratelurică sunt: plagioclas, augit, hipersten şi magnetit. 

 Ca elemente accesorii am observat intr'un cas quarz şi în câte-va olivin, 



Plagioclasul ocupă tot-d'a-una rangul înteiu în privinţa mulţimeî in- 

 dividelor. Maî tote cristalele apar în lumina polarisată constituite din nu- 

 merose lamele polisintetice de grosimi diferite ; rar observăm secţiuni simple 

 orî numai din 2 lamele. Pentru determinarea speciei de feldspat jn'am 

 servit de caracterele date de Le'vy (Etude sur la determination des feld- 

 spaths, pag. 31) din valorile unghiului de extincţiune în zona de simetrie 

 perpendiculară pe (010). In rocele de care rae ocup, valorile acestui unghiîi 

 sunt în cea maî mare parte de casurî cuprinse între 22 — 3 5 °, avem deci 

 de aface cu un labrador. In câte-va casurî am observat şi valori coprinse 

 între 35 ° — 45 °, deci litownit. Augitul se presintă în prisme relativ grose 

 a.lese-orî tăiete oblic la capete, orî în granule aprope rotundite ; secţiu- 



