BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 315 



simpli, aceştia însă nu se sting complect parale 1 . O structură zonară să ob- 

 servă adesea-orî şi atunci sub nicoliî încrucişaţi se arată câte odată o extinc- 

 ţiune ondulosă. Maî tote cristalele de plagioclas, maî ales cele mari sunt 

 pline de interposiţiuni sticlose cari umplu uniform interiorul cristalului, orî 

 sunt concentrate numai în spaţiurile deşerte din masa cristalului. La ex- 

 terior remâne maî tot-d'-auna o margine clară, de unde trebue să conchi- 

 dem că creşterea cristalului a avut loc la început maî repede şi la sfârşit 

 maî liniştit. Augitul în cristale mari bine formate, orî în granule rotundite 

 palid-veduiu orî brun-gălbuiii palid. Pleocroismul forte slab orî lipsesce cu 

 totul. Hipersten, câte-va cristale marî tipice şi în prisme maî înguste termi- 

 nate cu brachidoma. Magnetit cu caracterile obicînuite; de multe orî încon- 

 jurate de o substanţă brun-închis. Pete ruginii, de multe orî cu un sîmbure 

 negru în mijloc, se presintă des în masa roceî, de unde urmedă că aceste 

 pete roşiatice nu sunt de cât un product de transformare a magnetituluî 

 în o substanţă de soiul hematituluî; prin acţiunea apeî încărcată cu C0 2 , 

 protoxidul de fer din magnetit a fost solvit pe când F e 2 3 a remas. Hi- 

 perstenul se pare a domina asupra augituluî, roca este dar un andesit cu 

 hipersten şi augit, cu structura hialopiliticâ cu puţină materie sticlosă. 



2. Dehiganu partea inferidră. Roca e de culore cenuşie închisă, forte 

 dură, desfăcută în plăci grose de 3 — 5 cm., cu casură maî mult sau 

 maî puţin plană. Intr'o masă compactă, mată, se ved cristale de plagioclas 

 în secţiuni după 001 subţirî cu strălucirea sticlosă, orî în tăbliţe albe, cu 

 strălucirea grosă care corespund la faţa 010. Piroxen în granule orî în 

 prisme sunt scurte de culore negră-verde, care se arată maî bine în evi- 

 denţă pe suprafeţele expuse ale roceî ; de multe orî cristalul a cădut lă- 

 sând întipărită în masa roceî forma sa, adică ceia-ce se numesce un cris- 

 tal negativ. 



Sub m. In lumina naturală masa apare în general cu o culore cenuşie 

 maî mult sau maî puţin deschisă, sub nicoliî încrucişaţî devine cenuşiu 

 închis. 



Ea este aprope în întregime constituită de microlite de feldspat şi din 

 pulbere forte desă de magnetit. O disposiţiune fluidală a microlitelor nu 

 se observă evident. Basis în forte mică cătime. 



Ca minerale separate din magmă în perioda intratelurică : placioclas cu 

 caracterele descrise sub 1 ; pe lângă cristalî cu lamele subţirî şi numerose 

 se ved şi secţiuni alcătuite numaî din 2 lamele relativ grose. Extincţiunea 

 între 25 — 35 , decî labrador \ maî rar se observă secţiuni rectangulare 

 simple a căror extincţiune are valori forte micî. In un cristal se observă 

 2 seriî de lamele polisintetice, tăindu-se aprope perpendicular, ceia ce arată 

 o îngemănare combinată după legea albitului şi a periclinuluî. Hipersten 

 în cristalî numeroşi bine formaţî. Augit în cristalî marî, secţiuni basice şi de 

 forma 010, 100, 110. Ingemânărî a 2 sau 3 individe dupe 100. Extinc- 

 ţiunea || c între 25 — 35 . Inclusiunî de magnetit forte des. Magnetit, abun- 



