316 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIIXŢE 



dent; în apropierea granulelor de magnetit, ori chiar imediat în jurul lor, 

 pete brune roşiatice ; asemenea pot să se observe isolat şi în masă, de 

 multe orî cu un sîmbure opac de magnetit. Quarz numai un singur indi- 

 vid ; este o secţiune basică aprope exagonală, cu colţurile tocite, cu totul 

 lipsit de inclusiunî, străbătut numai de câte-va crăpături. Intre nicoliî în- 

 crucişaţi apare aprope întunecat. Neapărat că avem aface cu un element 

 accesoriu cu totul secundar, născut pote posterior în misa roceî. Rapor- 

 turile de vîrstă a diferitelor elemente constitutive între densele se pot con- 

 chide din următorele tapte : magnetit ui e cel maî vechiu presentându-se 

 ca inclusiunî în tote cele l-alte. 



In o secţiune basică de piroxen se observă cum un cristal de plagioclas 

 intră cu un capet în lăuntrul acestuia, ceia ce ne-ar arăta că separarea pla- 

 gioclasuluî din magmă a precedat pe a piroxenuluî. In un cristal de augit 

 se observă în mijloc un cristal de hipersten cu extincţiune dreptă, pe când 

 invălişul de augit se stinge sub un unghiu de 40 ; acesta ar fi o dovadă că 

 hiperstenul e maî vechiu de cât augitul; faptul acesta se pare a fi forte 

 general. Intre părţile constitutive ale masei fundamentale (microlite de felds- 

 pat, fire de augit) şi elementele cristaline din prima generaţiune există 

 un contrast pronunţat. 



Roca este dar un andesit cu hipersten şi augit cu structura hialopilltică 

 cu forte puţină materie amorfă, pote o apropiere de structura pilotaxitică. 



3. Deluganu ceva mai sus de marginea inferioră a ripel. Acelaşi as- 

 pect ca sub 2. Masa şi aci din microlite şi opacite ; o trecere treptată de 

 a microlitele maî mari la cristalele mici şi bastonaşele feldspatice. Augitul 

 tipic, fără pleocroismus şi cu dese îngemănări, hipersten subordonat, numai 

 în câte-va cristale isolate. 



Roca e dar andesit şi augit cu hipersten, cu structura hialopiliticâ cu 

 puţin basis. 



4. Deluganu în mijlocul terasei. Roca e cenuşie, compactă, dură, desfă- 

 cută în plăcî grose, structura porfirică mic granulară. In masă forte dese 

 cristale de feldspat, în tăbliţe cu strălucirea grasă ori în secţiuni înguste cu 

 strălucirea sticlosă. Multe din aceste cristale sunt descompuse şi apar în 

 masă cu părţi albe alcătuite din kaolin. 



Piroxen în prisme scurte şi granule negre verduî. 



Sub m. Sub nicoliî încrucişări masa se întunecă maî pronunţat, decî sub- 

 stanţa amorfă relativ maî abundentă. Flagioclasul ca de obiceiu, cu nu- 

 merose interposiţiunî, aşa că apare turbure cu o zonă esterioră clară. Ex- 

 tincţiunea 36", decî din seria bitownituluî. Lamele polisintetice în 2 direc- 

 ţiunî aprope perpendicular se observă des. Augit tipic cu pleocroismul 

 aprope nul, orî când există c şi a cu aceiaşî culore verdue, ceia ce nu se 

 întemplă la un piroxen rombic. Extincţiunea 18 . In o secţiune octogonală 

 un cristal de plagioclas în mijlocul cristaluluî de augit, ceia ce arată că acest 

 din urmă e maî tînăr, cum am maî vădut (sub 2). Hipersten în cristalî 



