BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 317 



maî mici şi mai puţin de cât augitul. Roca e deci un andesit cu augit şi 

 hipersten cu sirustura hialopitică. 



5. Coma Dehtganuluî. Roca e forte dură, separată în plăci subţiri până 

 la 3 cm., de culore cenuşie, în lumina reflectată bate în violet. Structura 

 porfirică fin granulară. Pe suprafaţa de separaţie a plăcilor se ved strălu- 

 cind tăbliţe de plagioclas, dar răspândite şi printre densele secţiuni de pi- 

 roxen isolate. Pe lângă aceste 2 elemente se maî văd în masă particule 

 brun roşiatice de Fe 2 3 provenite din transformarea magnetituku. Sec- 

 ţiunea e cenuşiu violet. 



Sub m. Un contrast pronunţat între masă şi elementele mari cristaline* 

 Plagioclas. Augit domină; de remarcat e o îngemănare de 2 individî, care 

 arată un pleocroismu pronunţat brun-roşiatic şi verde-palid. Hipersten nu- 

 mai câte-va cristale, din care unul maî mare înconjurat cu o margine ase- 

 menea cu rugina — brun închisă — ; acesta substanţa străbate prin crăpături 

 şi în lăuntrul cristalului. 



Magneţii maî tot-d'-auna înconjurat de o substanţă brun-închisă ; pete 

 marî de acesta substanţă fără sîmbure opac se ved des în apropierea cris- 

 talelor de piroxen şi chiar în lăuntrul lor. Roca e un andesit cu augit şi 

 forte puţin hipersten, cu structura hialopilitică, puţină materie sticlosă. 



6. Bucciniş partea inferioră. Roca e cenuşie închisă, compactă strică- 

 tura neregulată, structura porfirică clară. In masă cristale forte dese de 

 feldspat de mărime mijlocie, unii descompuşi alţii cu strălucire sticlosă 

 apoî granule marî şi micî de piroxen. Sub m. Basa sticlosă abundentă, 

 plină de opacite. Plagioclas, augit tipic de remarcat o secţiune octogonală 

 basică, cu laturile aprope egale. Acesta secţiune este o îngemănare de 2 

 individî după 100 ; în mijlocul eî o zonă neîntreruptă de interposiţiunî, 

 care urmeză exact conturul cristalului. O dovadă că ceî 2 individî nu aii 

 crescut înteiu aparte şi apoî s'ail unit întorcendu-se unul in jurul unei axe 

 perpendicular pe 100, ci îngemănarea a luat nascere de la început prin o 

 orientare moleculară diferită. 



Hipersten subordonat. Magneţii şi grupe de fire negre încrucişate, pro- 

 babil ilmenit. Roca e un andesit cu augit şi puţin hipersten, cu structura 

 hialo pilitică. 



7. Coma Buccimşuluî. Roca e de culore cenuşie-închisă bătând puţin în 

 verde, cu structura neregulată; în masă se ved cristale de plagioclas sti- 

 cloşi de mărime mijlocie şi granule "de piroxen. Sub m. masa e forte bogată 

 în materie sticlosă care apare turbure din causa separaţiunilor cristalitice. Mi- 

 crolitele sunt aşa de micî că maî nu exerciteză nici o influenţă asupra lumineî 

 polarisate. O asemenea lormă de strucrură a masei cu basă sticlosă abun- 

 dentă şi cu microlite necomplect individualisate o numesce Rosenbusch 

 structura vitrofiricâ. Elementele separate în acesta masă sunt în general 

 marî, aşa că contrastul cu masa fundamentală e forte pronunţat. Plagio- 

 clas cu caracterele obicinuite Extincţiunea între 35 — 45°, deci un bitownit. 



