318 BULETINUL SOCIETĂŢI* DE SCIINŢE 



Augit în granule marî sfărîmate, orî în secţiuni octogonale cu un pleo- 

 croism pronunţat şi îngemânărî. Hipersten numai în câte-va secţiuni forte 

 regulate || c terminate cu doma. Magnetit abundent în masă şi ca în inclu- 

 siunî în augit şi hipersten. Oliviu maî rar. Roca este andesit cu augit şi 

 hipersten cu structura vitrofirică. 



Conclusiune . Tote rocele de pe Delugan şi muntele Bucciniş sunt (înde- 

 situri cu piroxen ; ambele soiuri de piroxen, monoclinice şi rombice sunt 

 represintate aprdpe în aceiaşi câtime, aşa câ o separare în andesiturî cu 

 augii şi andesiturî cu hipersten nu se pote face. Plagioclasul este labra- 

 dor, în câte-va casurî bitozvnit. Structura maseî este maî tot-d'a-una hia- 

 lopilitică cu câtimi variabile de materie sticldsă. 



II 

 Rocele din pîrîul Buccinişuluî. 



De sub Piatra Calimanilor, chiar de pe graniţă, în o altitudine de 1600 

 metri, îşî ia origina pârîul Bucciniş, curgând spre N.E. şi versându-se ime- 

 diat după eşirea luî din platoul eruptiv la Coverca, în pîrîul Călimănel în 

 o altitudine de 960 m., el străbate deci exact totă partea românescă a 

 platoului eruptiv, tăindu-1 pe o grosime aprope de 600 m. O deschidere 

 aşa de colosală, pe o mică distanţă şi în condiţiunile cele maî favora- 

 bile de observaţie, face ca escursiunea pe acest pârîu să fie dintre cele 

 mai interesante care se pot face în Calimanî. Pe dealul din stânga pârîuluî 

 care se chiamă Piciorul Buccinişuluî, caracterisat ca de obiceiii prin o 

 comă lăţită ; observăm admirabile terase transversale, alcătuite din aceleaşî 

 rocî ca în Delugan şi muntele Bucciniş, desfăcute în straturî şi plăci aprope 

 orizontale. 



S'ar părea că aii fost maî multe pânde de lavă, care venind din spre W. 

 au înaintat până la diferite depărtări în josul pârîuluî. In partea dreptă se 

 ridică vertical imediat din albia pârîuluî muntele Buccinişuluî, în cât mer- 

 sul pe acesta parte e aprope imposibil. In scurt unul din exemplele cele 

 maî tipice a uneî văî în o masă eruptivă şi pote cea maî proprie pentru 

 studiul petrografic al Calimanilor. Cum e de aşteptat, trebue să întâlnim 

 în acesta vale aprope tote tipurile de rocî ce intră în constituţia Calima- 

 nilor. Rocele porose, scoriacee, care denotă cum am spus suprafaţa curen- 

 telor periodice se întâlnesc forte des. Tufuri orî alte proiecţiunî vulcanice 

 n'am observat nicî aicî. Pe lângă tipul descris al andesituluî cu piroxen, 

 maî întâlnim un tip amestecat al andesiturilor cu piroxen şi hornblendă. 

 Pe piciorul Buccinişuluî, în partea superiorâ, rocele au acelaş aspect şi 

 constituţie ca în muntele Bucciniş; în partea inferioră însă apare tipul 

 cu hornblendă. Rocele studiate din acesta regiune sunt : 



8. Coma Piciorului Bucciniş. Roca are acelaşî aspect ca cele descrise 



