BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 321 



teria brună roşiatică care îî acopere, străbate prin crăpăturile cristalului. 

 Augitul în maî mică câtime de cât hiperstenul, se pote însă aci forte bine 

 deosebi de densul fiind că nu e de loc pleocroic, pe când hiperstenul 

 arată aici un pleocroismu din cele maî puternice. Honiblendă subordo- 

 nată. Roca e un andesit cu. hipersten, augit şi honiblendă cu structura hia- 

 lopilitică bogată în materie sticlosă. 



13. Pariul Buccinişul spre gură. Roca e de culore roşiatică, porosă, 

 aprope spongiosă. Intr'o masă de culore hematitet roşiî, mată ; se ved cris- 

 tale albe mici de plagioclas, apoi prisme mari, isolate, lungi până la 1 cm. 

 de piroxen de culore verde-închis pe spărtura. 



Poriî şi spaţiurile deşerte sunt tapisate cu o substanţă albastră-cenuşie 

 orî gălbue. Secţiunea de culore roşie. Sub m. masa de culore brun-roşia- 

 tică închisă; oprind lumina să cadă deasupra pe placă ; ea devine neagră 

 opacă. Ea este constituită aprope în întregime din substanţă amorfă. Spa- 

 ţiurile deşerte de care masa e pretutindeni străbătută cu contururi rotun- 

 dite forte puţin ramificate ; substanţa care câte odată tapiseză aceste spa- 

 ţiurî ca o pătură subţire este isotropă ; forte des se observă cristalî de 

 plagioclas şi piroxen intrând cu capetele în aceste spaţiurî gole, păstrându-şî 

 forma intactă. Acesta e dovada cea maî evidentă că aceste spaţiurî aii 

 luat nascere posterior cristalelor şi anume în timpul pe când lava era încă 

 în stare viscosă. 



Gazurile solvite în acesta magmă întâmpinând ast-fel o resistenţă în 

 expansiunea lor spre suprafaţă au dat nascere la aceste spaţiurî deşerte. 

 O altă conclusiune pe care o tragem din forma spaţiurilor, este că lava 

 viscosă la suprafaţa căreia ele s'au format, era in repaos orî într'o miş- 

 care forte încetă ; în caşul unei mişcări însemnate spaţiurile au forme lun- 

 gite în direcţiunea curgereî. Unele spaţii maî micî sunt umplute aprope 

 în întregime cu o substanţă de culore brună gălbuie, cu structura radială 

 care nu se stinge sub nicoliî încrucişaţi. Ea este dar un product secundar 

 posterior răcireî. Asupra natureî chimice a maseî, ea este în mare parte 

 un oxid de fer provenit din transformarra magnetituluî ; ca purtător a 

 acesteî substanţe feruginose, însă trebue să admitem un silicat amorf. 

 Elementele separate în perioda intratelurică sunt: 



Plagioclas in Jamele polisintetice relativ grose. Extincţiunea trece peste 

 35 , decî un bitownit. Augit în granule mari sfărmate, tipic fără pleocroism 

 Hipersten în maî mică cătime, puternic pleocroitic. Magnetit cu înfăţişarea 

 obicinuită nu se observă; el a tost în întregime transformat în substanţă 

 roşietică. Roca e un andesit cu augit şi hipersten cu structura vitrofiricâ 

 şi represintă stratul de scorii — Schlackenschichte, al unui curent de lavă. 

 14). Pîrîul Bucciniş spre gură. Roca e porosă, aspră în general de colore 

 neagră pătată cu roş; acesta din urmă provine din faptul că poriî şi spa- 

 ţiurile deşerte sunt pline cu o substanţă feruginosă provenită din alterarea, 

 magnetituluî. In masă forte numeroase cristale albe sticloase de feldspat 



