324 BULETINUL SOCIETRŢIÎ DE SCIINŢE 



Din punct de vedere vulcanologic, aceste blocuri de lavă de pe Caliman- 

 Ciribuc, care adesea au un volum de maî mulţi metri cubi şi în care nu 

 putem recunosce o separare în bancuri, merită să ne oprim puţin asupra lor. 



Suprafaţa unei curgeri de lavă, din causa uneî absorbţiunî brusce de 

 căldură la formarea vaporilor cari exaleză la suprafaţa sa, se răcesce re- 

 pede, aşa că curentul se acopere îndată cu un învăliş negru de scorie- 

 Acesta crustă formeză ore cum un soiu de sac orî canal în lăuntrul căruia 

 lava fluidă continuă încă mult timp a se mişca; din causa acestei mişcaţi 

 crusta formată la fruntea curentului este împinsă şi aşternută pe supra- 

 faţa solului pe care curge lava, pe când în locul ei se formeză la capătul 

 curentului un noii învăliş de scorii. Din causa acestei necontenite sfărî- 

 mărî, aruncări la partea inferioră a învălişuluî de scorie de la fruntea cu- 

 rentului, acesta parte capătă un aspect din cele maî caracteristice pe care 

 Poulet Sorope o compară cu o grămadă enormă de blocuri şi bucăţi mari 

 de cărbuni, cari împinşi dintr'o parte s'ar mişca încet rostogolindu-se unele 

 peste altele. Dar chiar învălişul de scorii din restul curentului nu presintă 

 maî nici odată o suprafaţă regulată. Din causa contracţiunilor la sleire, iau 

 naştere în acest învăliş crăpături numerose, prin care lava fluidă de sub 

 densul, iese adesea-ori afară curgend pe deasupra ; blocurile şi sloiurile în 

 care învălişul primitiv de scorii a fost desfăcut, sunt împinse în neregulă 

 unele peste altele, tocmai cum se întâmplă cu blocurile de ghiaţă de pe 

 un fluviu, oprite în mişcarea lor plutitore de un obstacol. 



In aceste casurî avem de a face cu o altă tormă de lavă sleită numită 

 în nomenclatura germană Blocklava=Schollenlava=lavă în blocuri orî în 

 sloiuri (Melchior Neumayr Erdgeschichte Bd. I 1895 pag. 154). 



Aspectul ce'l au blocurile de lavă augitică de pe CalimanCiribuc, for- 

 mele lor colţurose în care nu vedem vre-o separaţiune evidentă în stra- 

 turi, răspândirea lor neregulată pe comă, în nici o legătură cu relieful te- 

 renului, în fine structura lor spongiosă, ne face a le considera ca pro- 

 duse pe loc la partea superioră a unui curs de lavă, în chipul cel din urmă 

 descris maî sus, adică ele represintă lava în sloiuri (Schollenlava). 



IV 



Rocele de pe Haita şi pariul Pănaculuî. 



Calea cea mai instructivă şi tot odată cea maî comodă, pe care o pote 

 urma cine-va pentru a ajunge la «Triplex confinium», este de la gura 

 Haitei în sus pe stânga, apoi pe pîrîul Pănaculuî până la gura pîrîuluî 

 Tăetureî şi de aici pe piciorul Muncel. Rocele, pe care le vedem formând 

 păreţi verticali acestor doue pârae, au în partea superioră aspectul deja cu- 

 noscut: în partea inferioră însă au un aspect basaltic, sunt desfăcute în 



