332 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCTINŢE 



La extremitatea Nordică a Calimanilor, Anton Kock (i) menţioneză la 

 Borgo-Pruud, bancuri de tufuri dacitice şi deasupra tor tufuri şi breiî 

 andesitice, care conţin straturi de lignit în tocmai ca la Bilbor şi Borsek. 

 Spre Borgo-Marosenî şi maî departe la Nord până în Rodna dominedă 

 greşurile aquitaniene (oligocen superior) care conţin lignit şi sunt în forte 

 multe puncte străbătute de andesit. Din aceste fapte resultă dar c&ande- 

 siturile sunt maî tinere de cât aquitanianul şi de cât tufurile dacitice. 



In Maramureş, în valea Iza, lohami Bockh, (2) arată că tulurile dacitice 

 sunt intercalate în formaţiunea saiiferă, şi conţin numerose genuri de 

 foraminifere care se întâlnesc şi în argilele şi marnele salifere de la Maros- 

 Ujvar. Aceste tufuri aparţin decî la formaţiunea saiiferă miocenă. Con- 

 glomerate şi breciî de andesit sunt numerose în acesta regiune. Aceste 

 andesiturî sunt cenuşii ori roşii şi după determinările luî Schafarzik sunt 

 andesiturî cu amfibol, ce conţin biotit şi andesiturî cu amfibol şi hi- 

 persten. Nici o urmă însă de aceste conglomerate şi brecit andesitice nu 

 se întâlnesce în formaţiunea saiiferă, de unde Bockh conchide că erupţiunea 

 andesiturilor a avut loc la finea etajului al 2-lea mediteran ori pole 

 chiar în sarmatic. 



In comitatul Szilagy, Roth v. Tclegd (3) considera tufurile dacitice în 

 al 2-lea etaj mediteran, iar tufurile andesitice în sarmatic. 



B. von lnkey (4) arată că la Nagyây diferitele trachiturî descrise de au- 

 tori ca : Gitinstein, propilit, dacit, andesit, etc. acoper depositele medite- 

 ranc şi se găsesc ca bucăţi rotunjite luând parte la constituţiunea con- 

 glomeratelor sarinatice, de unde conchide că erupţiunea principală a acestor 

 roci a avut loc la finele neogenuluî. 



Iosej Szabo (5) arată că la Eisenbach în apropiere de Schemnitz în Car- 

 paţiî nordici, erupţiunea andesituluî cu augit cade în peiioda sarmaticâ 

 pe când a andesituluî cu amfibol în etajul mediteran. Interesant este încă 

 faptul pe care îl constată Szabo, jn acesta localitate că riolitul=liparit 

 (biotit-ortcclas-quarz-trachit) este mult maî vechiu de cât andesitul, căcî 

 tufurile luî conţin Nummuliies intermedia aşa dar aparţin la eocenul su- 

 perior. 



(1) Ant. Koch. Geologische Beobachtungen în Siebenbiirgen. Foldtanî kuzl. 1893 

 No. 1—3 pag. 86. 



(2) Johann Bockh, Daten zur Kenntniss der geologischen Vcrhăltnissc im oberen 

 Abschnitte des Izathales. Mitth aus dem Iahrb. der kgl. ung. geol. Anstalt XI, Bd- 

 1 Heft. pag. 87 şi 66. 



(3) L. Roth. v. Telegd. Studien in crdolfuhrcnden Ablagcrungcu Ungarns 1. Um- 

 gebung von Zsibo im. Comitate Szilâgy. Mitth. aus dem Iahrb. der Kgl. ungar geol. 

 Aust. XI Bd. 5 Heft. 1897. 



(4) B. v. Inkey. Nagyăg und seine Erzlagerstătten. Referat in Neucs Iahrb. 1886 

 I pag. 422. 



(5) Iosef Szabo. Das Verhăltniss der Numuliten formation zum Trachyt bei Eisen- 

 bach. Foldt. Kozl. IX. 1879 pag. 442. 



