BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 3H7 



întâiu descrierea a două eşantilione de aceste trachiturî adevărate şi apoi 

 a tufurilor. Fiind-că tote rocele eruptive, pe carî le voiu descrie din judeţul 

 Suceva, vor trebui să porte acelaşi număr curent, voiţi continua cu nu- 

 mărul pe care l'am lăsat în studiul asupra rocelor din Călimanî. 



25. Roca are o culore alb-cenuşie, este dură, porosă, aspră, cu un as- 

 pect de trachit, torte pronunţat. Intr'o masă fundamentală, compactă, mată, 

 străbătută de spaţiurî deşerte, se văd numerose tăbliţe hexagonale de bio- 

 tit şi cristalî mici sticloşi de sanidin; cristalele maî mari de feldspat sunt 

 transformate într'o substanţă de soiul kaolinuluî. Sub microscop, se observă 

 că masa este constituită în cea maî mare parte dintr'un agregat de indi- 

 vid! de feldspat în secţiuni pătrate orî rectangulare scurte; maî rar se 

 observă printre dînsele şi secţiuni maî lungi şi înguste. Pe lângă acest agre- 

 gat incolor de feldspat, maî iea parte la constituţiunea maseî, în câtime 

 mult maî mică însă, şi particule închise de biotit şi magnetit. 



O basis sticlosă nu se observă; pote se află numai ca o peliţă forte 

 subţire între părţile cristaline ale maseî. Din cele spuse urmeză că struc- 

 tura microscopică a maseî fundamentale are caracterul formeî de structură 

 pe care Rosenbusch o numesce structura orthofirică Cristalele de felds- 

 pat carî alcătusc masa sunt orî simple, orî alcătuite numaî din 2 individî 

 îngemănaţi, şi aparţin în cea maî mare parte la sanidin. 



Unele din secţiunile lungite arată valorî de extincţiune micî şi e forte 

 probabil ca ele să aparţină la oligoclas. Păreţiî spaţiurilor deşerte din masă 

 sunt orî goî, orî tapisaţi cu un product brun-galben. Cristalele maî marî 

 carî se observă în masa holocristalină sunt : 



Sanidin în secţiunî mari, limpedî, de multe ori îngemănate după legea 

 de Karlsbad, ori cu o structură zonară admirabilă. In acest din urmă cas 

 se observă că extincţiunea este deosebită în diferitele păturî; de obicei u 

 păturile maî exteriore se sting sub un unghiii maî mic de cât cele interne. 

 Din acest fapt este decî de presupus, că am avea aici de a face nu cu un 

 feldspat curat potasic, ci cu un amestec în proporţiunî variabile în fie 

 care pătură de feldspat potasic şi sodic. Multe din cristalele de sanidin 

 au fost sfărâmate în mişcarea magmeî în timpul periodeî de efusiune: în 

 acest cas observăm în masă spaţiurî cu contururile cristalului, care con- 

 ţin maî a!es lipite de păreţî, fragmente de sanidin, aranjamentul acestor 

 fragmente nu lasă însă nici cea maî mică îndoială că ele aparţin la unul 

 şi acelaşî cristal. In alte caşuri, din causa intemperiilor, cristalele de sa- 

 nidin au dispărut cu totul, şi în locul lor a rămas numaî un cristal negativ. 

 Inclusiunî sticlose nu se observă des în sanidin; din contră interposiţiunî 

 cristaline de apatit sunt forte dese. 



Câte o dată se observă în cristalele de sanidin şi foiţe de biotit, de 

 unde trebue să conchidem că sanidinul este un element maî tîner de cât 

 biotitul. Maî rar se observă la cristalele de sanidin urme de resorpţiune 

 magmatică ; în acest cas cristalul apare ca ros la margină şi părţi din 



