342 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



farzik, etc. urmedă că în general rocele acide (trachit, riolit) au erupt 

 la începutul periodeî, pe când cele maî basice (andesit, basalt) către sfîrşit. 

 De curînd J. Szadeczki (i) a observat în partea sudică a masei eruptive 

 Eperjcs- Tokai (Hegialja) fapte cam de natura celor constatate în Auvergne, 

 adică un soi de alternanţă în ei'upţiune de roci acide şi de roci basice 

 Szadeczki este de ideia că în regiunea de care e vorba şi în insula erup- 

 tivă învecinată din Ost (Zemplin) nu se constată nici o succesiune generală 

 în erupţiunea diferitelor roci, aşa că nu se pote afirma că acele erupţiunî 

 au început cu tipuri maî ncide şi au sfîrşit cu tipuri maî basice, ori din 

 contra. In spijinul acestei idei aduce faptul, că în regiunea studiată o 

 parte din erupţiunea andesiturilor a precedat erupţiunea riolit hurilor cu 

 orthoclas, după care în peridda sarmatică a urmat din nou erupţiuni de 

 andesit peste tufurile rhiolitice. 



In colţul Moldovei ideia, că trachiturile sunt maî vechi de cât andesi- 

 turile, mi se pare dovedită prin faptul că nicăirî în părţile cutreerate de 

 mine pe Călimanî n'am întîlnit trachiturî orî tufuri trachitice peste andesiturî, 

 ceia ce ar fi trebuit să se întâmpine în caşul, când trachiturile ar fi erupt 

 maî tîrdiu de cât andesiturile. Urm&ză dar că tufurile trachitice de pe 

 Drăgoiasa şi Glodu sunt maî vechi de cât andesiturile ; acestea din urmă 

 s'au aşedat deci peste uu acoperiş eruptiv mai acid. 



Din faptul că tufurile trachitice de pe Drăgoiasa sunt tăete de linia de 

 ruptură, pe când andesiturile nu le vedem nicăerî străbătute de acesta linie 

 atât pe Drăgoiasa cât şi pe Călimănel, resultă conclusiunea că ruptura 

 Călimanel- Drăgoiasa a avut loc după erupţiunea tranchiturilor şi înainte 

 de erupţiunea andesiturilor. 



De mare importanţă pentru istoria geologică a masei cristaline ost-car- 

 patice este întrebarea: la ce periodă geologică trebue să atribuim erup- 

 ţiunea trachiturilor ? Pe Drăgoiasa şi Glodu ne lipsesc raporturi stratigra- 

 fice singure din cari am putea conchide direct asupra vîrsteî geologice a 

 tufurilor trachitice, de cari ne ocupăm, de 6re-ce aceste tufuri nu cuprind 

 resturi organice şi se razimă pe şisturi cristaline. Alte consideraţii ne con- 

 duc însă indirect a conchide cel puţin în limite maî largi asupra vîrsteî 

 acestor tufuri. Când am vorbit de vîrsta geologică a andesiturilor, am arătat 

 că din studiile luî Herbich şi Koch (2) asupra masei Hargitta-Călimanî, 

 este dovedit că erupţiunea acestor mase au început către finele . periodeî 



(1) J. Szadeczki. Das Gebiet zwischen Buda-Bânyâcska und Kovâcsvâgâs în" geolo- 

 gischer und petrographischer Hinsicht. Foldtani Kozlony 1887 Heft 8— 10 pag. 351. 



(2) Ant. Koch. Die terţiar bildungen des Beckens des Siebenburgischen Landes- 

 theile. I. paleogene Abtheilung 1844. Tabela. 



A. Koch. Geologische Beobachtung, an verschiedenen Punkten des Siebenburgischen 

 Beckens. Ertesir6. Kolozsvâr 1893 XV Bd pag. 91. Referat in Foldtani Kozlony 

 1897, pag. 412. 



