470 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



striaţi, spălată cu alcool, eter şi uscată la 1 10° C. era de 2 grame, adică cam 

 °-37 % P e când din 320 gr. muşchi netedî, am putut căpăta o cantitate 

 de 5.7065 gr. din acostă substanţă în aceleaşi condiţiunî ; ceea ce cores- 

 punde la un conţinut de 1,79% adică aprope de 5 ori maî mult. Aşa dar 

 vedem că, datele chimice sunt în deplin acord cu acele histologice. Can- 

 titatea de cenuşă resultată din arderea acestei substanţe este de 0,889%- 



Am încercat acum să determin şi cantitatea de azot şi de fosfor conţi- 

 nută în acesta nucleoproteidă. Pentru azot metoda întrebuinţată a fost acea 

 a luî Kjeldahl-Wilfarth (1) ; din 0,3130 gr. substanţă uscată, în pulbere, 

 am aflat 0,0476 gr. Azot ceea ce corespunde la un conţinut de 15,208 gr. 

 la °/ ; iar daca raportăm acesta cifră la substanţa fără cenuşă, găsim cifra 

 de 1 5,346 °/ azot pentru nucleoproteidă în acesta din urmă condiţiune. 

 Cantitatea de fo.?for pe care am obţinut'o este ceva maî mare de acea pe 

 care Pekelharing a avut-o de la nucleoproteidă din plasma muşchilor striaţi"; 

 în adever din 0,4852 gr. substanţa a obţinut acest autor 0,0122 grame 

 Mg 2 .Ph 2 7 , corespundând unui conţinut în fosfor de 0,7%; pe când din 

 2 > ! ^3 g r - nucleoproteidă din plasma muşchilor netedî eu am găsit 0,0350 

 gr. Mg 2 Ph 2 7 ; ceea ce corespunde la un conţinut de 0,86% fosfor. 



După cum vedem, în plasma muşchilor netedî, se află, afară de myosină 

 şi myogen, încă o a treia substanţă albuminoidă combinată cu fosforul, o 

 adevărată nucleoproteidă şi acum putem să ne explicăm în mod forte clar 

 de unde provin proprietăţile pe cari Kiihne le atribuia acelui albuminat 

 a'calin cu fosfat acid de sodiu; şi tote acele reacţiunî amintite nu sunt da- 

 torite de cât presenţei acesteî a 3-a substanţă, a nucleoproteideî obţinută 

 după procedeul de maî sus. Tot prin acesta maî putem deduce că aserţiunea 

 luî Fiirth, considerând acest albuminat alcalin al luî Kiihne ca un amestec 

 de myosină şi de myogen, nu pote să fie admisă. In fine tot presenţa 

 acesteî nucleoproteide în plasma musculară ne explică confusiunea pe care 

 Franz Steinitz (2) în nişte cercetări făcute din alte puncte de vedere, o 

 face arătând că myosină conţine fosfor ; şi în adever iată cum acesta se 

 explică : plasma musculară, prin modul obţinereî eî, coprinde tot-d'a-una 

 numai o mică cantitate de nucleoproteidă, care, fiind insolubilă în apă, ca 

 şi myosină, se află tot-d'a-una amestecată cu acesta substanţă în depositul 

 obţinut; cea ce se pote proba în mod evident prin aceea că cantitatea de 

 fosfor găsită de Steinitz în myosină, 0,071 °/ , adică de 12 ori maî puţin 

 de cât fosforul aflat, în mod general, combinat cu substanţele albuminoide, 

 este, dic, acesta cantitate atât de mică în cât nu pote fi considerată de 

 cât ca provenind din restul de nucleoproteidă aflat în plasmă. Din cele 



(1) Kjcldahl: Ncuc Bestimmung des Stickstoffs in organ. Korpcrn, Zeitschr. fiir analyt. 

 Chcmie Bd. 22 1833 p. 366; asemenea şi I. Munk : Die Stickstoftbestim. nach Kjcl- 

 dahl verglichen mit derjenigen nach Dumas : Du Bois Arch. 1895 p. 552. 



(2) Franz Steinitz : Pfluger's Archiv Bd. 27, p. 103. 



