28 ADLEBZ, LEFNADSrÖRHÅLLANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDÄE OCH SPHEGIDAE. II. 



undersökt flera bon af T. claviceruin, fann, att stekeln plägade först 

 inlägga hanar i hvarje cell och därutanför honor. Då ägget nästan 

 alltid fästes på den näst yttersta spindeln, kommer det således att ha 

 sin plats på en hona, hvilket Borries tror kunna ha någon betydelse 

 för larven, enär honorna innehålla mera näring. x4.tt döma af inne- 

 hållet i denna cell, tycks T. jigulus iakttaga samma ordning vid 

 spindlarnas infångande. 



Cell 2: spindlar och rester af sådana jämte en halfvuxen stekellarv. Som 



de återstående spindlarna voro torkade, försågs denna larv med foder- 

 larver (microlepidopterlarver) ur Lionotusboet och förtärde dem med 

 god aptit. 



Cell 3 : fullvuxen stekellarv, gråaktig, hvitprickig af genomskimrande fett- 



kropp. Han spann om någon tid en vek, pergamentartad, spolformig 

 kokong. 



Miscoj>lius ni|ii,er Dbm. 



Till det som jag förut meddelat om denna art kan nu tillfogas följande. 



Denna art träffades från midten af juni då och då ganska sällsynt vid 

 Arkösund i Östergötland. En sådan stekel, som 'Vo sågs proviantera sin håla i sandig 

 mark, lät denna under sina jaktutflykter stå öppen, hvilket ej öfverensstämmer med 

 de meddelanden Ferton ' lämnat om släktet. Vid transporten af spindlar buros dessa 

 rätt fram. Hålan stängdes vid middagstiden, och stekeln krafsade därvid ifrigt sand 

 däröfver samt hopsläpade från grannskapet hvarjehanda växtaffall, med hvilket myn- 

 ningen till sist doldes. Hålan befanns vara V; cm. djup och innehöll små spindel- 

 ungar, alla utom en korsspindlar. Vid den största och näst yttersta var stekelns ägg 

 fästadt i den af Ferton omtalade ställningen, d. v. s. i vertikal ställning på abdomens 

 framsida. Med sin fritt uppstående ända räckte det högt öfver ryggen på spindeln. 

 Ägget kläcktes ^V,,. Af spindlarna voro blott de allra minsta orörliga. De öfriga 

 åter, som ännu ej angripits af larven, voro rörliga ännu ^Vo. Larven var till färgen 

 mörkgrå, förmodligen af mellantarmens genomskimrande innehåll, ty de båda kropps- 

 ändarna hade den vanliga opalartadt half genomskinliga, hvitgula färgen. "Ve hade han 

 förtärt sitt foder, men lämnat benen och huden af spindlarna kvar. Han började 

 nu spinna kokong, hvarvid han med käkarna grep sandkorn och med trådar hopfäste dem 

 ett för ett till en fast kokong, således öfverensstämmande med de kokonger, som 

 Verhoeff ' beskrifver hos MiscopJnis metallicus Vebh., fastän han tror att sandkornen 

 sammankittats med någon saliv. 



1 1896, sid. 8. 

 = 1891, sid. 30. 



